Провадження №11-кп/991/151/25
Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

02 жовтня 2025 року м. Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 22.09.2025 про покладення на обвинувачених, зокрема ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000547 від 02.11.2023,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 22.09.2025 клопотання прокурора про покладення на обвинувачених, кожного окремо, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, поряд з застосованим запобіжним заходом у вигляді застави - задоволено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, обвинуваченим ОСОБА_3 29.09.2025 через суд першої інстанції скеровано апеляційну скаргу, яка разом із матеріалами контрольного провадження 01.10.2025 надійшла до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі від 28.09.2025 обвинувачений ОСОБА_3 прохає скасувати ухвалу Вищого антикорупційного суду від 22.09.2025 у справі № 991/10365/24, якою задоволено клопотання прокурора про покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, поряд із застосованим запобіжним заходом у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0000547 від 02.11.2023 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та зобов`язати суд розглянути та вирішити клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням вказаних прокурором у його клопотанні обов`язків.

Перевіривши апеляційну скаргу та матеріали провадження, суддя-доповідач дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Статтею 392 КПК визначений перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено право на апеляційне оскарження судових рішень, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 392 КПК встановлено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст.392 КПК, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту ухвали Вищого антикорупційного суду від 22.09.2025 на обвинувачених, зокрема ОСОБА_3 покладено певний перелік обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці, поряд із застосованим запобіжним заходом у вигляді застави.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені інші ухвали, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, у випадках, передбачених цим Кодексом.

В той же час, кримінальним процесуальним законом не передбачене право на апеляційне оскарження ухвали суду про покладення або продовження строку дії процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно із ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи, що апелянтом подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, оскарження якої положеннями КПК не передбачене, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 22.09.2025.

Керуючись ст. 392, ч.4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 22.09.2025.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_2