Справа 688/51/26
№ 1-кс/688/46/26
Ухвала

Іменем України

08 січня 2026 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000018 від 03.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, про арешт майна,

встановила:

Слідчий ВРЗЗС СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 03.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 03.01.2026 о 10 год 20 хв працівники ВРПП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області зупинили автомобіль марки та моделі «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який позбавлений права керування транспортними засобами та всупереч рішенню суду продовжує керувати ними. ОСОБА_5 засуджений вироком Хмельницького апеляційного суду від 16.09.2025 за ч. 3 ст. 382 КК України.

03.01.2026 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

03.01.2026 під час проведення огляду місця події автомобіль марки та моделі «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, синього кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , вилучений та поміщений на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, що розташований за адресою: Хмельницька область, місто Шепетівка, вулиця Старокостянтинівське шосе, 31.

03.01.2026 транспортний засіб визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.

Транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, необхідно накласти на нього арешт, з метою запобігання зникнення, втрати або відчуження речового доказу.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначені правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи, що вилучений автомобіль визнаний речовим доказом, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку, що з метою збереження речового доказу слід накласти арешт на майно із забороною розпорядження, відчуження та користування ним.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000018 від 03.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки та моделі «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, синього кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , заборонивши розпоряджатися, відчужувати та користуватися вказаним транспортним засобом власнику - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та користувачу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково до слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим ВРЗСТ СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7