Справа № 585/4109/25
Номер провадження 1-кп/585/659/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ромни кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 22.08.2025 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясногірка Сарненського району Рівненьської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 (зі змінами і доповненнями в редакції закону № 3783-ІХ від 05.06.2024) та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (зі змінами і доповненнями в редакції закону № 3633-ІХ від 11.04.2024) особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

17.03.2014 Указом Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та, після його затвердження 17.03.2014 Верховною Радою України, цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє до цього часу.

Вищий адміністративний суд України в постанові від 16.02.2015 (справа № 800/582/14) зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24.02.2022 та № 69/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 2105-ІХ від 03.03.2022, на території України оголошено повну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності Указу Президента України №65/2022, а також Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №342/2022 від 17.05.2022 на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 25 травня 2022 року на 90 діб. В подальшому строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено.

Згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (зі змінами і доповненнями в редакції закону № 3902-ІХ від 20.08.2024), військовозобов`язаними є особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (зі змінами і доповненнями в редакції закону № 3902-ІХ від 20.08.2024), призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до карти обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 , останній, на підставі статі 426 графи II Розкладу хвороб, визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, згідно вимог «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (зі змінами та доповненнями), про що медичною комісією складено довідку №2025-0612-1458-4770-7 від 12.06.2025.

З метою комплектування Збройних сил України, 14.08.2025 військовозобов`язаному ОСОБА_4 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 надано повістку та мобілізаційне розпорядження, відповідно до яких йому необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 20.08.2025 о 14:00 год. для відправлення до військової частини в складі команди НОМЕР_1 , та поставивши свій підпис, яким затверджує їх отримання, покинув приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому ОСОБА_4 у визначений час - 20.08.2025 о 14:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, підтверджень щодо поважних причин своєї неявки не надав.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи придатним за станом здоров`я до військової служби та обізнаним про його призов під час мобілізації, з метою ухилення від призову на військову службу, без поважних причин, порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, положення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022, ухилився від військової служби під час мобілізації, на особливий період.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за статтею 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням за статтею 336КК України винуватим себе визнав повністю та погодився з його правовою кваліфікацією та фактичними обставинами викладеними в обвинувальному акті. Пояснив, що за повісткою нез`явився, бо перебував на роботі, щиро кається у вчиненому. Підстав, які б надавали право на відстрочку, бронювання не має.

Враховуючи, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 послідовні, об`єктивні, що він визнав свою вину, правильно розуміє зміст та значення цих обставин, відмовився від дослідження доказів добровільно, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку інших учасників судового провадження, дослідження в судовому засіданні інших доказів у кримінальному провадженні стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним. Суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Показання обвинуваченого щодо скоєння кримінального правопорушення не містять протиріч і підтверджують повністю обставини пред`явленого обвинувачення.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до нетяжких злочинів, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризуються, як особа, яка зловживає спиртними напоями, ніде не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, на обліку Управління соціального захисту населення Роменської РДА Сумської області не перебуває та ніяких видів допомог не отримує, раніше не судимий.

Зазначення ОСОБА_4 , що він щиро каяться у вчиненому, суд не визнає як обставину, що пом`якшує покарання. Повне визнання вини ще не свідчить про щире каяття. Каяття включає в себе щирий жаль щодо вчиненого злочину та осуд своєї поведінки. Обвинувачений не шкодує про вчинене, не бажає виправити ситуацію, що склалася. В період воєнного стану, під час військової агресії ворога відкрито відмовився виконати передбачений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги статті 65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити у межах санкції, передбаченої статтею 336 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень статтей 69, 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для виконання даного вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1