Справа № 610/4631/25
провадження № 1-в/610/1/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія Ізюмського району Харківської області клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку засудженого ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Фурси Білоцерківського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

Засудженого 02.07.2025 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 162, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі,

який відбуває покарання у Державній установі "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№17)",

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2025 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у ДУ "ПВК (№17)" про вирішення питання щодо приведення вироків від 10.03.2023, 12.12.2024, 02.07.2025 у відповідність до вимог Закону України №3886-IX від 18.07.2024 "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не доставлений, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, від проведення судового в режимі відеоконференції відмовився.

Представник ДУ "ПВК (№17)" в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор до суду не з`явився, заяв або клопотань від нього не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2025 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 162, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, і призначено покарання у вигляді 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2024 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 (років) років 4 (чотири) місяці.

Вирок набрав законної сили 04.08.2025. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить: за епізодом кінця березня 2024 року - 7786 гривень 20 копійок, за епізодом початку квітня 2024 року- 9741 гривні 47 копійок, за епізодом від 08.06.2024 - 3847 гривень 03 копійки, за епізодом від 09.06.2024 - 6187 гривень 20 копійок, за епізодом від 10.06.2024 - 5469 гривень 00 копійок, за епізодом середини червня 2024 року - 12 114 гривень 67 копійок, за епізодом від 27.07.2024 - 3383 гривні 08 копійок, за епізодом від 30.07.2024 - 3253 гривні 95 копійок, за епізодом середині червня 2024 року - 1438 гривень 83 копійки.

Вказаним вироком за епізодом крадіжки майна у ОСОБА_4 в середині червня 2024 року, де розмір викраденого майна становив 1438 гривень 83 копійки дії ОСОБА_3 перекваліфіковані з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2024 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2023 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Вирок набрав законної сили 14.01.2025.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять )років;

На підставі ч. 1 ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Вирок набрав законної сили 14.06.2023. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить: за епізодом від 22 вересня 2020 року - 1450 гривень 00 копійок, від 23 вересня 2020 року - 2000 гривень 00 копійок, від 26 вересня 2020 року - 1000 гривень 00 копійок, від 26 вересня 2020 року - 686 гривень 50 копійок, від 28 вересня 2020 року - 2333 гривні 33 копійки, від 30 вересня 2020 року - 1000 гривень 00 копійок, від 02 жовтня 2020 року - 4066 гривень 67 копійок, від 03 жовтня 2020 року - 300 гривень 00 копійок від 03 жовтня 2020 року - 2200 гривень 00 копійок.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питання, передбаченого п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі Закон №3886-IX), яким, зокрема, було внесено зміни до ст.51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку від 02.07.2025 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст.185 КК України, ОСОБА_3 вчинив за епізодом кінця березня 2024 року, чим завдав збитки у сумі 7786 гривень 20 копійок, за епізодом початку квітня 2024 року- 9741 гривні 47 копійок, за епізодом від 08.06.2024 - 3847 гривень 03 копійки, за епізодом від 09.06.2024 - 6187 гривень 20 копійок, за епізодом від 10.06.2024 - 5469 гривень 00 копійок, за епізодом середини червня 2024 року - 12 114 гривень 67 копійок, за епізодом від 27.07.2024 - 3383 гривні 08 копійок, за епізодом від 30.07.2024 - 3253 гривні 95 копійок.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028,00 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1514,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 грн (1514*2=3028,00).

Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 02.07.2025 діями ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду за епізодом кінця березня 2024 року - 7786 гривень 20 копійок, за епізодом початку квітня 2024 року- 9741 гривні 47 копійок, за епізодом від 08.06.2024 - 3847 гривень 03 копійки, за епізодом від 09.06.2024 - 6187 гривень 20 копійок, за епізодом від 10.06.2024 - 5469 гривень 00 копійок, за епізодом середини червня 2024 року - 12 114 гривень 67 копійок, за епізодом від 27.07.2024 - 3383 гривні 08 копійок, за епізодом від 30.07.2024 - 3253 гривні 95 копійок, що перевищують розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2024 рік, а тому вказані діяння не можуть бути визнані дрібною крадіжкою, а є кримінально караними.

Зі змісту вироку від 10.03.2023 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст.185 КК України, ОСОБА_3 вчинив: за епізодом від 22 вересня 2020 року, чим завдав збитки у сумі 1450 гривень 00 копійок, від 23 вересня 2020 року - 2000 гривень 00 копійок, від 26 вересня 2020 року - 1000 гривень 00 копійок, від 26 вересня 2020 року - 686 гривень 50 копійок, від 28 вересня 2020 року - 2333 гривні 33 копійки, від 30 вересня 2020 року - 1000 гривень 00 копійок, від 02 жовтня 2020 року - 4066 гривень 67 копійок, від 03 жовтня 2020 року - 300 гривень 00 копійок, від 03 жовтня 2020 року - 2200 гривень 00 копійок.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2010,20 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1005,10 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2010,20 грн (1005,10*2=2010,20).

Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 10.03.2023 діями ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду: за епізодом від 28 вересня 2020 року - 2333 гривні 33 копійки, від 02 жовтня 2020 року - 4066 гривень 67 копійок, 03 жовтня 2020 року - 2200 гривень 00 копійок., що перевищує розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2020 рік, а тому вказані діяння не можуть бути визнано дрібною крадіжкою, а є кримінально караними; за епізодом від 22 вересня 2020 року - 1450 гривень 00 копійок, від 23 вересня 2020 року - 2000 гривень 00 копійок, від 26 вересня 2020 року - 1000 гривень 00 копійок, від 26 вересня 2020 року - 686 гривень 50 копійок, від 30 вересня 2020 року - 1000 гривень 00 копійок, від 03 жовтня 2020 року - 300 гривень 00 копійок, що не перевищує розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2020 рік, а тому вказані діяння є дрібною крадіжкою.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також кореспондуються з положеннями ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 серпня 2024 року (справа № 567/507/23, провадження № 51-7110 км 23), Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24).

Ураховуючи те, що вартість викраденого майна за епізодом від 22 вересня 2020 року становило 1450 гривень 00 копійок, від 23 вересня 2020 року - 2000 гривень 00 копійок, від 26 вересня 2020 року - 1000 гривень 00 копійок, від 26 вересня 2020 року - 686 гривень 50 копійок, від 30 вересня 2020 року - 1000 гривень 00 копійок, від 03 жовтня 2020 року - 300 гривень 00 копійок, що не перевищує розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2020 рік., тобто сума завданої шкоди була меншою за розмір з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме у 2020 році 2010,20 грн, то суд вважає, що вчинені обвинуваченим діяння не підпадають під кримінально каране, передбачене Особливою частиною КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ч.5 підрозділом 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2023 за ч. 3 ст.185 КК України, за епізодом крадіжки майна ОСОБА_6 від 22.09.2020, за епізодом крадіжки майна ОСОБА_7 від 23.09.2020, за епізодом крадіжки майна ОСОБА_8 від 26.09.2020, за епізодом крадіжки майна ОСОБА_9 від 26.09.2020, за епізодом крадіжки майна ОСОБА_10 від 30.09.2020, за епізодом крадіжки майна ОСОБА_11 від 03.10.2020, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2023 в частині призначеного покарання за ч. 3 ст. 185, ст. 75, ст 76 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі - залишити без змін.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2024 в частині призначеного покарання за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі - залишити без змін.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2025 в частині призначеного покарання за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі - залишити без змін.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1