ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 630/1715/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/149/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-за участі секретаря ОСОБА_5 ,

-представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 30 грудня 2025 року,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000026 від 11.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.204, ч.1 ст.209 КК України.

Накладено арешт на майно, яке було вилучене органом досудового розслідування 26.12.2025 року, в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-ноутбук ТМ Dell моделі Latitude 7480 S/N 3Z4V4M2 з зарядним пристроєм, який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-ноутбук ТМ Dell моделі Latitude 7480 S/N 1GJJNN2 без зарядного пристрою, який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-мобільний телефон Xiaomi Redmi 13C ІМЕІ1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-мобільний телефон ТМ iPhone 12 IMEI1: 353/560/906/609/348 IMEI2 353/560/906/734/278; ОСОБА_10 ( НОМЕР_1 );

-мобільний телефон ТМ iPhone 15 IMEI1: 353/350/907/735/833 IMEI2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-мобільний телефон ТМ Xiaomi Redmi 13C ІМЕІ1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-4 учнівські зошити з записами від руки про торгівельну діяльність;

-документація на лисках А4 на 10 аркушах;

-договір з додатками на 4 арк та накладна на 1 арк.;

-візитівка 1 шт. з надписом «…2win Руслан Родюков Руководитель отдела продаж …»;

-візитівка 1 шт з надписами «PodHab м. Харків, +3 ОСОБА_11 »;

-посилка «Нова Пошта» від ОСОБА_12 ( НОМЕР_7 ) для ОСОБА_9 ( НОМЕР_8 ) в середині якої коробка з надписом «Elfbar» - до поліетиленового пакету № 6144984;

-грошові кошти в сумі:

7000 доларів США: купюрами по 100 доларів,

1200 євро: 1 купюра номіналом 500 євро, та 7 купюр по 100 євро,

19500 гривень: 10 купюр номіналом 1000 грн., 18 купюр номіналом 500 грн, 2 купюри номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 100 грн.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що зазначене у клопотанні майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, більша частина майна є предметом злочину та визнано речовими доказами у справі, з метою запобігання втрати, приховання, ненавмисного або навмисного знищення чи спотворення вказаних у клопотанні прокурора предметів, є доцільним накласти арешт на зазначене майно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання прокурора про арешт майна, а саме залишити без задоволення клопотання прокурора в частині накладення арешту на:

-грошові кошти в сумі:

7000 доларів США: купюрами по 100 доларів,

1200 євро: 1 купюра номіналом 500 євро, та 7 купюр по 100 євро,

19500 гривень: 10 купюр номіналом 1000 грн., 18 купюр номіналом 500 грн

2 купюри номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 100 грн;

-ноутбук ТМ Dell моделі Latitude 7480 S/N 3Z4V4M2 з зарядним пристроєм, який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-ноутбук ТМ Dell моделі Latitude 7480 S/N 1GJJNN2 без зарядного пристрою, який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-мобільний телефон Xiaomi Redmi 13C ІМЕІ1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-мобільний телефон ТМ iPhone 12 IMEI1: 353/560/906/609/348 IMEI2 353/560/906/734/278; ОСОБА_10 ( НОМЕР_1 );

-мобільний телефон ТМ iPhone 15 IMEI1: НОМЕР_9 IMEI2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-мобільний телефон ТМ Xiaomi Redmi 13C ІМЕІ1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 ).

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що прокурором не надано достатніх і належних даних на підтвердження обставин, на які він посилається у клопотанні.

Наголошує, що стороною обвинувачення не доведено, що грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також того, що вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі могли бути об`єктом кримінально протиправних дій, чи набуті кримінально протиправним шляхом.

Зазначає, що прокурором не надано оцінки підстави для арешту вищезазначених грошових коштів та не доведено їх відношення до вказаного кримінального провадження, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 мають докази законності набуття зазначених грошових коштів (зокрема це підтверджується податковими деклараціями єдиного податку фізичної особи підприємця за 2024 і 2025 роки).

Вказує, що вилучені під час обшуку мобільні телефони та ноутбуки не є речами, які вилучені або заборонені в обігу, та є власністю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та, з часу проведення обшуку, орган досудового розслідування мав достатньо часу для перевірки та копіювання інформації, яка у них міститься, а отже відсутня потреба у подальшому утриманні зазначеного майна.

Позиції учасників апеляційного провадження

У судовому засіданні представник власників майна підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Власники майна, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, не з`явились, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не надали.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засіданняне з`явився, надав клопотання про проведення судового розгляду без його участі.

Тому апеляційний розгляд проведено за її відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власників майна, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З матеріалів судового провадження вбачається, що СВ відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження № 0000026 від 11.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.1 ст.209 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що на території Харківської області громадянка ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з іншими особами налагодила схему незаконного зберігання з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, а також легалізацію (відмивання) коштів, отриманих внаслідок зазначеної протиправної діяльності а саме тютюнових виробів.

Групою осіб у складі: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , створено мережу спеціалізованих магазинів «PodHub» та «2win», де здійснюється продаж одноразових електронних сигарет (одноразові Pod-системи), брендів «Vecee», «RandM», «Hyperbar», «Elf Bar», продаж яких заборонений відповідно до Закону України від 16.12.2021 № 1978-XI «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» без дотримання вимог вказаного закону.

Також встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , є менеджерами зазначених інтернет магазинів.

26.12.2025 року постановлено ухвалу слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області про задоволення клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області про надання дозволу на обшук квартири за місцем мешкання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 .

26.12.2025 року на підставі зазначеної вище ухвали проведено обшук (т.1 а.с. 237-250 та т.2 а.с. 1-13) за місцем мешкання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено:

-ноутбук ТМ Dell моделі Latitude 7480 S/N 3Z4V4M2 з зарядним пристроєм, який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-ноутбук ТМ Dell моделі Latitude 7480 S/N 1GJJNN2 без зарядного пристрою, який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-мобільний телефон Xiaomi Redmi 13C ІМЕІ1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-мобільний телефон ТМ iPhone 12 IMEI1: 353/560/906/609/348 IMEI2 353/560/906/734/278; ОСОБА_10 ( НОМЕР_1 );

-мобільний телефон ТМ iPhone 15 IMEI1: 353/350/907/735/833 IMEI2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-мобільний телефон ТМ Xiaomi Redmi 13C ІМЕІ1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 );

-4 учнівські зошити з записами від руки про торгівельну діяльність;

-документація на лисках А4 на 10 аркушах;

-договір з додатками на 4 арк та накладна на 1 арк.;

-візитівка 1 шт. з надписом «…2win Руслан Родюков Руководитель отдела продаж …»;

-візитівка 1 шт з надписами «PodHab м. Харків, +3 ОСОБА_11 »;

-посилка «Нова Пошта» від ОСОБА_12 ( НОМЕР_7 ) для ОСОБА_9 ( НОМЕР_8 ) в середині якої коробка з надписом «Elfbar» - до поліетиленового пакету № 6144984;

-грошові кошти в сумі:

7000 доларів США: купюрами по 100 доларів,

1200 євро: 1 купюра номіналом 500 євро, та 7 купюр по 100 євро,

19500 гривень: 10 купюр номіналом 1000 грн., 18 купюр номіналом 500 грн, 2 купюри номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 100 грн.

27.12.2025 року постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області вказані предмети, речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (т.2 а.с.44-70).

У клопотанні про арешт майна прокурор зазначив, що вказані предмети, речі і предмети мають доказове значення за даним кримінальним провадженням та необхідні для встановлення істини під час досудового розслідування, а також для подальшого призначення судових експертиз, оскільки вони зберегли на собі сліди кримінальних правопорушень та містять на собі відомості, які можливо використати як доказ.

Грошові кошти, вилучені в ході обшуку, є грошовими коштами, отриманими внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, а саме незаконного зберігання з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, та призначались для подальшого ведення злочинної діяльності.

Наголосив на необхідності накласти арешт на вилучене майно, оскільки воно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні і з метою забезпечення збереження речових доказів, попередження настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Задовольнивши клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначене у клопотанні майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, більша частина майна є предметом злочину, та постановою слідчого вилучене під час обшуків майно визнано речовими доказами у справі. А також про доцільність накладення арешту на це майно з метою запобігання втрати, приховання, ненавмисного або навмисного знищення чи спотворення вказаних у клопотанні предметів. Невжиття накладення арешту може призвести до зміни, спотворення, приховання, або знищення речових доказів, що унеможливить встановлення істини по справі.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно, вказане в клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а посилання представника власника про зворотне є безпідставними.

Окрім того, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до порядку, передбаченого ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 30 грудня 2025 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000026 від 11.03.2025 року -залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_19 та ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді