Номер провадження:1-кс/521/4488/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Одеса

Хажибейський районний суду м. Одеси у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хажибейського районного суду м. Одеси клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000775 від 18.08.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз, Одеської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовими розслідуванням час та місце, однак не пізніше серпня 2025 року, керуючись злочинним умислом, спрямованим на власне незаконне збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробив злочинний план, згідно якого здійснював ряд дій, спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, доведення таких дій до кінцевого результату та керівництво такими діями.

Так, за встановленими в ході досудового розслідування обставинами, ОСОБА_4 починаючи з середини серпня 2025 року з метою реалізації свого злочинного умислу, відповідно до розробленого ним плану, у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб підшукав особу призовного віку, яка підлягає мобілізації, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для організації подальшого незаконного переправлення його через державний кордон України, шляхом виготовлення документів та у сприянні працевлаштування останнього на роботу, що дає право на отримання бронювання від проходження військової служби для подальшого незаконного перетину державного кордону України.

Таким чином, 16.08.2025 ОСОБА_4 , із застосуванням мобільного зв`язку зв`язався із ОСОБА_7 , де в ході особистого спілкування повідомив останньому про те, що він дійсно зможе організувати і здійснити його незаконне переправлення через державний кордон України, повідомивши при цьому, що всі деталі та нюанси він йому розповість під час особистої зустрічі.

У цей же день, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного плану, перебуваючи на території АЗС «ОККО», за адресою: м. Одеса, вул. Балківська 115, за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_7 , якому під час особистої зустрічі розповів, що дійсно він зможе організувати незаконний перетин державного кордону України, шляхом виготовлення документів та сприянні у працевлаштування останнього на роботу, що дає право на отримання бронювання від проходження військової служби для подальшого незаконного перетину державного кордону України.

Крім цього, ОСОБА_4 , повідомив, що оформлення документів для отримання броні від проходження військової служби може зайняти приблизно півтора місяця та коштувати ця послуга буде 17500 доларів США, з яких 12000 доларів США потрібно одразу передати авансом, а решту після отримання позитивного результату.

У подальшому, 08.09.2025 приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного плану, перебуваючи на території АЗС «ОККО», за адресою: м. Одеса, вул. Балківська 115, за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_7 , якому повідомив, що станом на сьогоднішній день умови отримання відстрочки від проходження військової служби із подальшим незаконним перетином державного кордону змінились, тепер йому потрібно одразу передати 15 000 доларів США, а решту 2500 доларів після отримання результату. Крім цього, під час зустрічі ОСОБА_4 , зазначив, що він має впливових людей, які працюють в різних силових структурах та які допоможуть оформити документи для незаконного перетину державного кордону, так як він має вплив на них.

Разом із цим, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_7 переслати йому у мессенджер «WhatsApp», який прив`язаний до мобільного номеру телефону НОМЕР_1 , фотознімки своїх документів, а саме: паспорт громадянина України, військовий квиток, ідентифікаційний код та першу сторінку закордонного паспорту, на що ОСОБА_7 так і зробив.

Далі, на протязі жовтня та листопада 2025 року, ОСОБА_4 неодноразово ініціював телефонну розмову, листування та зустрічі із ОСОБА_7 , з метою вирішення проблемних питання, щодо оформлення документів, які дають право на отримання відстрочки від проходження військової служби з подальшим незаконним перетином державного кордону України, на що ОСОБА_7 відповідав, що йому потрібно деякий час, щоб зібрати всі документи.

Надалі, 15.12.2025, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 , де під час телефонної розмови знов запропонував свої послуги із оформленням документів, які дають право на незаконний перетин державного кордону.

Крім цього, під час телефонної розмови ОСОБА_4 , запропонував ОСОБА_7 поетапний варіант незаконного переправлення його через державний кордон, який полягає в тому, що на першому етапі він здійснить його бронювання для того, щоб останній міг вільно пересуватись по території України, а в подальшому вже буде другий етап, який включає в себе незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон, при цьому зазначив, що вартість першого етапу буде коштувати 10 000 доларів США.

У подальшому, 16.12.2025 ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного плану, перебуваючи на території АЗС «ОККО», за адресою: м. Одеса, вул. Саймона Літмана 2-А, за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_7 , якому повідомив, що дійсно він зможе його забронювати та вирішити всі питання із ТЦК для того, щоб останній міг вільно пересуватись по території України, з подальшим незаконним переправленням його через кордон.

При цьому, ОСОБА_4 зазначив, що процес бронювання буде полягати в тому, що він маючи вплив на деяких людей, зможе офіційно працевлаштувати ОСОБА_7 до АТ «Укрзалізниця» з метою отримання бронювання від проходження військової служби, з подальшим незаконним переправленням останнього через держаний кордон України, при цьому зазначивши, що ОСОБА_7 фактично не потрібно буде ходити на роботу, а буде лише формально числитись працівником АТ «Укрзалізниця».

Крім цього, ОСОБА_4 зазначив, що для того щоб почати процес оформлення документів, ОСОБА_7 повинен йому передати витяг з бази « ІНФОРМАЦІЯ_3 », витяг з бази «Дія» про загальну середню освіту, витяг з бази «Дія» про повну вищу освіту та 2 фотокартки розміром 3х4, а також грошові кошти в сумі 10 000 доларів США.

Далі, 17.12.2025 приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного плану, перебуваючи на території АЗС «ОККО», за адресою: м. Одеса, вул. Саймона Літмана 2-А, за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_7 . Під час зустрічі ОСОБА_7 передав грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, витяг з бази « ІНФОРМАЦІЯ_3 », витяг з бази «Дія» про загальну середню освіту, витяг з бази «Дія» про повну вищу освіту та 2 фотокартки розміром 3х4 ОСОБА_4 для подальшого виготовлення документів, які наддадуть ОСОБА_7 право на відстрочку від проходження військової служби з подальшим незаконним переправленням його через держаний кордон україни.

Після чого, за вказаною адресою

АДРЕСА_3 , працівниками поліції припинено протиправну діяльність ОСОБА_4 . Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування у своєму клопотанні просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засідання підтримав клопотання, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти клопотання, просила застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так слідчим суддею встановлено, СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за №0000775 від 18.08.2025 року, а Хаджибейською окружною прокуратурою м. Одеси здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.3 ст.332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, а також сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів.

18.12.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідків, протоколами оглядів речей та документів, протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами обшуків, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до 9 років позбавленням волі

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в клопотанні, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами органу досудового розслідування та вважає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Аналіз наданих доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з вказаними правопорушеннями на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення.

Наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває у віці 52 років, з середньою освітою, зі слів працює таксистом, зі слів перебуває у цивільному шлюбі та має двох неповнолітніх дітей, раніш не судимий.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою виходячи із наступного:

-згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, оскільки він займався незаконним переправленням осіб через державний кордон України та володіє знаннями і навичками незаконного перетинання кордону, так як усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років;

-згідно п.2 ч.1 ст.177 КПК підозрюваний ОСОБА_4 у разі застосування іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які наразі не виявлені органом досудового розслідування;

-згідно п.3 ч.1 ст.177 КПК підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні, шляхом залякування, оскільки у зв`язку з врученням підозрюваному копій матеріалів, останній володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб. Крім того, станом на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено та не допитано всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні.

-згідно п.4 ч.1 ст.177 КПК підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності до слідчого, слідчого судді та суду. Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме осіб, які сприяли у незаконному переправленні осіб через державний кордон України;

-згідно п.5 ч.1 ст.177 КПК підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, оскільки останній офіційно ніде не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, а тому не виключаються спроби повторного вчинення вказаних корисливих кримінальних правопорушень останнім.

Слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку є виправданим застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Викладене дає підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідним є застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи у судовому засіданні захисника та підозрюваного не спростовують висновків суду щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обмежень щодо застосування найбільш сурового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачених ч.2 ст.183 КПК України слідчим суддею під час судового розгляду не встановлено.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що цей запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного, враховуючи тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_4 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він на даний час не працевлаштований, відсутність у нього міцних соціальних зав`язків, дозволяють йому залишити територію міста Одеси та безперешкодно переїхати до іншого населеного пункту з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно практики Суду, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх судових засідань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Разом з цим, у справі «І.А. проти Франції» №1/1998/904/1116 від 23.09.1998 року Суд вказує, що національний суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, у справі «Лабіта проти Італії» №26772/95 від 06.04.2000 року Суд також нагадує, що існування розумної підозри, що заарештована особа вчинила правопорушення, є умовою sinequanon (те, без чого неможливо) для тривалого тримання під вартою, але через деякий час ця умова перестає бути достатньою. У таких випадках Суд повинен встановити, чи інші підстави, наведені судовими органами, виправдовують подальше позбавлення свободи. У разі «відповідності» і «достатності» таких підстав Суд має також з`ясувати, чи компетентні національні органи виявили «особливу ретельність» у здійсненні провадження.

Зокрема, в справі «Білуха проти України» №33949/02 від 09.11.2006 Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка підозрюваного та відповідних органів влади та ін. Також Суд зазначає, що тільки ті затримки, які сталися з вини держави (правоохоронних органів), можуть виправдати висновок стосовно недотримання вимоги «розумного строку» (п.п.61, 64).

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що ОСОБА_4 , вчинив тяжкий злочин, вважаю за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строків досудового розслідування.

Відповідно до положень ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

З урахуванням майнового стану підозрюваного, ОСОБА_4 слідчий суддя доходить висновку про можливість про визначення розміру застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку становить 605,600 /шістсот п`ять тисяч шістсот/ гривень.

На думку слідчого судді застава в такому розмірі буде достатнім стримулючим засобом, щоб запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

В частині застосування обов`язків відносно підозрюваного, то слідчий суддя вважає необхідним їх встановити в тому об`ємі, як зазначено у клопотанні органу досудового розслідування з врахування введеного в Україні воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 132,176,177,178,183,186,193,194,196,197,208, КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000775 від 18.08.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 /шістдесят/ днів в межах строку досудового розслідування та обчислюється з моменту затримання, тобто з 17.12.2025 року.

Ухвала судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 15.02.2026 року.

На підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України - встановити у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку становить 605,600 /шістсот п`ять тисяч шістсот/ гривень.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 я, обов`язки строком на 2 /два/ місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3)утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків підозрюваним, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

Копію ухвали направити для виконання співробітникам ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та іншим учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1