Провадження №1-кп/127/950/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі ч. 2 ст. 49 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі ч. 2 ст. 49 КК України.

Згідно клопотання ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, 07.07.2005, близько 21.00 год, використовуючи автомобіль марки «Мерседес Бенц», коричневого кольору, із номерним знаком НОМЕР_1 , виїхав на перехрестя вулиць 600-річчя Перемоги та Келецька в м. Вінниця, перегородивши своїм автомобілем рух автомобілю «Шкода супер Б», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , який у цей час стояв на заборонений сигнал світлофора вказаного перехрестя, за кермом якого знаходився ОСОБА_8 , а поряд на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 використавши невстановлену слідством вогнепальну зброю, знаходячись за кермом вказаного вище автомобіля, через вікно здійснив чотири постріли по автомобілю «Шкода супер Б», заподіявши його пасажиру ОСОБА_9 вогнепальні поранення, від яких останній помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 689 від 08.08.2005, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлене вогнепальне, дробове поранення грудей з ушкодженням внутрішніх органів (легень, серця), вогнепальне поранення голови та рук у виглядів поверхневих ран (малокрів`я внутрішніх органів). Смерть ОСОБА_9 настала від вогнепального поранення грудей з ушкодженням легень, серця, яке ускладнилось гострою масивною крововтратою. Ушкодження у ОСОБА_9 , спричинені від дії вогнепальної зброї, снаряд якої був споряджений дробом. Вогнепальне поранення грудей у ОСОБА_9 мало ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_9 етиловий алкоголь не виявлено, що свідчить про те, що на момент смерті він був тверезий. Напрямок ранових каналів в тілі ОСОБА_9 зліва направо, спереду назад, майже горизонтально. Судово-медичних даних про те, що одним чи декількома пострілами були спричинені ушкодження ОСОБА_9 немає. Смерть ОСОБА_9 після спричинення йому вогнепальних поранень, наступила через невеликий проміжок часу, який може бути зчислений хвилинами. При експертизі трупа ОСОБА_9 ознак пострілу з близької відстані не виявлено.

Після спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень в вигляді вогнепального поранення грудей він не міг здійснювати самостійні цілеспрямовані дії (пересуватись, кричати і т.д.). Судово-медичних даних, в якому положенні знаходився ОСОБА_9 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень немає.

За результатами проведення слідчих та процесуальних дій, 17.12.2014 винесено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке у зв`язку із його розшуком, було направлено за місцем реєстрації підозрюваного, у порядку, передбаченому нормами КПК України.

У зв`язку із явкою ОСОБА_4 до органів слідства, йому 07.08.2020 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Протоколом огляду трупа ОСОБА_9 від 07.07.2005;

- Протоколом огляду місця події від 07.07.2005, а саме перехрестя вулиць 600-річчя Перемоги та Келецької в м. Вінниця;

- Протоколом огляду автомобіля «Шкода супер Б» від 08.07.2005;

- Протоколом огляду автомобіля марки «Мерседес - 124» від 09.07.2005;

- Висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 № 689 від 08.08.2005;

Висновком судово-балістичної експертизи № 139 від 13.07.2005;

- Висновком судової дактилоскопічної експертизи № 1069 від 14.07.2005;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 12.07.2005;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

- Протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання із свідком ОСОБА_16 від 09.03.2010.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 15 років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, яка вчинила злочин, ухилялася від досудового слідства або суду. У таких випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або з дня її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло 15 років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії особливо тяжкого, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обставини, пов`язані з кримінальним правопорушенням, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, мали місце 07.07.2005. Тобто, станом на день розгляду клопотання минуло вже більше 15 років з часу вчинення кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 з 14.07.2005 перебував у розшуку та 12.08.2020 був затриманий.

Згідно вимоги про судимість від 23.07.2020 № 6252/24-2020 ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень у період з 07.07.2005 по 23.07.2020 не вчиняв.

Враховуючи, що ОСОБА_4 надав згоду про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а також наявністю в матеріалах провадження підстав для такого звільнення, можливо прийняти рішення відповідно до вимог ст. 283 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав викладених в ньому та просив суд його задовольнити.

Особа відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання прокурора підтримав та просив суд його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання прокурора підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо розгляду клопотання поклався на розсуд суду. Просив суд не скасовувати заходи забезпечення кримінального провадження, а саме постанову про накладення арешту на квартиру. Оскільки, скасування постанови про накладення арешту на квартиру позбавить реального виконання цивільного позову в частині відшкодування шкоди завданої злочином.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов до наступних висновків.

Так, згідно клопотання ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, 07.07.2005, близько 21.00 год, використовуючи автомобіль марки «Мерседес Бенц», коричневого кольору, із номерним знаком НОМЕР_1 , виїхав на перехрестя вулиць 600-річчя Перемоги та Келецька в м. Вінниця, перегородивши своїм автомобілем рух автомобілю «Шкода супер Б», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , який у цей час стояв на заборонений сигнал світлофора вказаного перехрестя, за кермом якого знаходився ОСОБА_8 , а поряд на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 використавши невстановлену слідством вогнепальну зброю, знаходячись за кермом вказаного вище автомобіля, через вікно здійснив чотири постріли по автомобілю «Шкода супер Б», заподіявши його пасажиру ОСОБА_9 вогнепальні поранення, від яких останній помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 689 від 08.08.2005, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлене вогнепальне, дробове поранення грудей з ушкодженням внутрішніх органів (легень, серця), вогнепальне поранення голови та рук у виглядів поверхневих ран (малокрів`я внутрішніх органів). Смерть ОСОБА_9 настала від вогнепального поранення грудей з ушкодженням легень, серця, яке ускладнилось гострою масивною крововтратою. Ушкодження у ОСОБА_9 , спричинені від дії вогнепальної зброї, снаряд якої був споряджений дробом. Вогнепальне поранення грудей у ОСОБА_9 мало ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_9 етиловий алкоголь не виявлено, що свідчить про те, що на момент смерті він був тверезий. Напрямок ранових каналів в тілі ОСОБА_9 зліва направо, спереду назад, майже горизонтально.

Судово-медичних даних про те, що одним чи декількома пострілами були спричинені ушкодження ОСОБА_9 немає. Смерть ОСОБА_9 після спричинення йому вогнепальних поранень, наступила через невеликий проміжок часу, який може бути зчислений хвилинами. При експертизі трупа ОСОБА_9 ознак пострілу з близької відстані не виявлено.

Після спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень в вигляді вогнепального поранення грудей він не міг здійснювати самостійні цілеспрямовані дії (пересуватись, кричати і т.д.). Судово-медичних даних, в якому положенні знаходився ОСОБА_9 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень немає.

За результатами проведення слідчих та процесуальних дій, 17.12.2014 винесено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке у зв`язку із його розшуком, було направлено за місцем реєстрації підозрюваного, у порядку, передбаченому нормами КПК України.

У зв`язку із явкою ОСОБА_4 до органів слідства, йому 07.08.2020 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до клопотання прокурора вбачається, що потерпіла ОСОБА_17 ознайомлена із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та заперечує щодо його задоволення (а.с. 6).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

Частиною 1 ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно із положеннями ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

У відповідності до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності, а саме: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку у пункту 2 цієї частини; десять років у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухиляється від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затриманням, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (ч. 2 ст. 49 КК України).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Тобто, скоєння впродовж строку давності нового кримінального проступку чи нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років або менш суворі за видом заходи примусу, не впливає на перебіг диференційованих строків давності.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 02.02.2023 у справі № 735/1121/20.

Разом з цим, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у ст.109-114-2, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частини першої ст. 442 цього кодексу (ч. 5 ст. 49 КК України).

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Під час звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен з`ясувати думку щодо такого звільнення у особи, яка від такої відповідальності може бути звільнена. У постанові колегії суддів Першої судової палати ККС від 2 липня 2019 року (справа № 515/331/17, провадження № 51-27км19) зауважено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи на відповідній підставі. Тобто, установивши обставини, що дають підстави для закриття справи, суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності.

Тобто суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою особи, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , мало місце 07.07.2005 та містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до положень ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України, після вчинення 07.07.2005 діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України, станом на 29.09.2025 закінчилися строки давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності, передбачені ч.2 ст. 49 КК України.

Крім того, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України», відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, а також рішенням у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

З`ясувавши позицію підозрюваного ОСОБА_4 , впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі ч. 2 ст. 49 КК України, у зв`язку з чим вищезазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, що є нереабілітуючою підставою.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілою ОСОБА_17 до ОСОБА_4 цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 129 КПК України визначено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову, у разі закриття провадження у зв`язку з закінченням строків давності, суперечитиме наведеним вище вимогам закону.

Отже, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, у зв`язку з закінченням строків давності, заявлений цивільний позов слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає позивачу пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Крім того, на підставі ст.ст. 124, 126 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідками про витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні до висновків експертів, становить 11119 грн. 23 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст. 12, 44, 49, 115 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 369 - 372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі ч. 2 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені 13 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077, закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на користь держави за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 11119 грн. 23 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином, залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_17 , що відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, цивільний позов якої у кримінальному провадженні залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «Шкода Супер Б», д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_18 , повернути законному власнику або володільцю.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя