Провадження № 1-кс/932/6817/25
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

1 грудня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, не одруженого, дітей не має, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, стрільця-номера обслуги 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

у с т а н о в и л а:

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ, ОСОБА_6 подав погоджене із прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, стрілець-номера обслуги 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти війскової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, а саме, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 19.05.2025 самовільно залишив місце тимчасового розташування 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , розташованого поблизу АДРЕСА_3 , та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до моменту поки не був затриманий, а саме до 29.11.2025.

29.11.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, матеріалами службового розслідування та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч. 4 КК України, 3-х ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить слідчого суддю обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що 17.07.2025 зареєстроване кримінальне провадження №0025830 за ч. 4 ст. 408 КК України, у межах якого подане клопотання.

29 листопада 2025 року ОСОБА_5 під особистий розпис повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, самовільне залишення місця служби з метою ухилення від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

З долучених до клопотання матеріалів та наданих судді пояснень вбачається, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, особою з інвалідністю не визнавався, не одружений.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.11.2024 звільнений від кримінальної відповідальності за вчиення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти клопотання заперечував. Повідомив, що пішов з полігону в Яцківкі тому, що командир відмовив йому у подальшому лікуванні і проходженні ВЛК. Він взагалі на той час перебував поза штатом. Пішов він 18.05.2025, а його подали як такого, що пішов у СЗЧ з 19.05.2025. він поїхав у Балаклію, де півтора тижні проходив лікування. Потім поїхав до цивільної дружини у Дніпро. Він просив вислати йому військовий квиток, щоб у Дніпрі пройти ВЛК, але йому запропонували самостійно приїхати за військовим квитком. Він не встиг повернутися на військову службу, навіть зараз його готові забрати у 47 бригаду. Він не згодний із кваліфікацією його дій по 408 статті. Не збирається нікуди ховатися, буде самостійно приходити в суд, тому просив відмовити у задоволенні клопотання про тримання його під вартою.

Захисник просила відмовити у задоволенні клопотання, вважаючи підозру необґрунтованою, оскільки у підозрюваного не було умислу на ухилення від проходження військової служби. ОСОБА_5 був змушений покинути розташування військової частини щоб отримати належне медичне лікування, оскільки командування ігнорувало його прохання про належне лікування. Крім того вважає клопотання слідчого не містить доказів наявності заявлених ризиків. У випадку, якщо суд дійде висновку про необхідність обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просила встановити йому мінімальний розмір застави.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, захисника і підозрюваного, які заперечили проти задоволення клопотання, слідча суддя вважає, що воно підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Слідча суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується протоколами допиту свідків, актом службового розслідування, іншими матеріалами, зібраними на досудовому розслідуванні тощо.

При цьому слідча суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Отже, незалежно від подальшої юридичної кваліфікації дій підозрюваного, на сьогодні є достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 є військовослужбовцем, що свідчить про наявність спеціальних навичок із маскування, володіння спеціальною зброєю. Місцем дислокації підрозділу підозрюваного є зона, максимально наближена до бойових дій.

Відомості про наявність у підозрюваного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків у матеріалах справи відсутні.

Тому слідча суддя вважає, що під час розгляду клопотання слідчим доведено, що на сьогодні існують заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, має навички, які можуть сприяти переховуванню від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти аналогічні правопорушення.

При цьому суд вважає недоведеним ризик впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Отже враховуючи вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, ризики, доведені у судовому засіданні, слідча суддя вважає, що на цьому етапі досудового розслідування застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки він не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами.

Ураховуючи викладене, вважаю, що клопотання слідчого слід задовольнити, обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням розміру застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177-178, 182-184, 186, 193-194, 196-197, 309-310 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ, ОСОБА_6 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання з 29 листопада 2025 року до 27 січня 2026 року включно.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, з дотриманням п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити заставу у вигляді 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 363360 (триста шістдесят три тисячі триста шістдесят) гривень, які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися з визначеного йому місця несення військової служби без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 27.01.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 08:40 годині 05.12.2025.

Слідча суддя ОСОБА_1