Номер провадження:1-кс/521/4154/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , із секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання дізнавача СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000346 від 18.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається наступне.

17.11.2025 до чч відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102 від працівників ДУ «ОВК № 14», що за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, біля буд. 2А, було виявлено громадянина, який представився як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у якого було виявлено пакунок, який зовні був обмотаний клейким скотчем та завернутий в шкарпетку чорно-білого кольору. Під час проведення огляду місця події було вилучено капсули «Габана», пакетики із написом «дріжджі», мобільний телефон марки «Siemens S45і» сірого кольору та два згортки із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору. Зі слів ОСОБА_5 , вказані предмети та речовини належать йому, які він попередньо знайшов та зберіг при собі з метою власного вживання, без мети збуту. (ЖЄО№ 38456)

За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 18.11.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

У ході проведення огляду місця події, дізнавачем СД ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, вулиця Краснова, біля буд. 2А, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав з лівої кишені своєї куртки, одягненої на ньому, пакунок, всередині, якого виявлено 2 (два) блістери із написом «Габана» по 10 (десять) капсул блакитного кольору у кожному блістері, які упаковано до сейф-пакету № ICR0178264, 3 (три) пакування із написом «Дріжджі», які поміщено до сейф-пакету № CRI 204341, та два згортки із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, які упаковано до сейф-пакету №СШ 1204340.

Крім цього, 17.11.2025 було вилучено мобільний телефон марки «Siemens» моделі «S45і», у корпусі сірого кольору, із порожнім сім-лотком, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який після проведення огляду поміщений до сейф-пакету № CRI 204339.

Крім того, капсули «Габана», пакетики із написом «дріжджі», та згортки із вмістом порошкоподібної речовини будуть направлені на дослідження аби підтвердити або спростувати факт наявності у вказаних речовинах наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

18.11.2025 дізнавачем СД відділу поліції №1 ОРУП №1 винесені постанови про визнання вилученого майна речовими доказами.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності у зв`язку із процесуальною завантаженістю.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Завданням арешту вилученого майна, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставами для накладення арешту, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є наявність розумних підозр вважати, що вищезазначене майно є доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».

З урахуванням зазначеного, на даний час є достатні підстави вважати, що мало місце кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

На даному етапі досудового розслідування вимоги клопотання виправдовують втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно,щоб в ході подальшого розслідування мати можливість його експертного дослідження, проведення слідчих дій та збереження речових доказів.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити .

Керуючись ст. ст. 98, 118, 123-126, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000346 від 18.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України задовольнити .

Накласти арешт на майно, а саме: на 2 (два) блістери із написом «Габана» по 10 (десять) капсул блакитного кольору у кожному блістері, 3 (три) пакування із написом «Дріжджі», два згортки із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, мобільний телефон марки «Siemens» моделі «S45і», у корпусі сірого кольору, із порожнім сім-лотком, ІМЕІ: НОМЕР_1 , які 17.11.2025 вилучено в ході огляду місця події.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1