У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 09 грудня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою, у якій прохав зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м. Полтаві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 09.12.2025 року та розпочати досудове розслідування.

Скарга вмотивована тим, що 09.12.2025 року ОСОБА_4 направила на електронну пошту ТУ ДБР у м. Полтаві заяву про вчинення слідчим СВ Дніпровського РУП № 1 в Дніпропетровській області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368 КК України. Однак, викладені у заяві про кримінальне правопорушення відомості до ЄРДР не внесено, досудове розслідування не розпочато.

В судове засідання заявниця ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_3 не з`явилися, від останнього надійшло до суду клопотання про розгляд скарги без участі скаржника та її представника. Скаргу підтримав у повному обсязі.

Представник ТУ ДБР у м. Полтаві в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Неявка суб`єкту, бездіяльність якого оскаржується, у відповідності до положень ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Так, згідно із п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298, згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з положеннями п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

При цьому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відомостей до ЄРДР.

Отже, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст.36, ч.5 ст.40, ч.4 ст.40-1 КПК України прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що можуть свідчити про ознаки певного кримінального правопорушення, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 30.01.2019 року (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18), у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 09.12.2025 року ОСОБА_4 звернулася до ТУ ДБР у м. Полтаві із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Iз поданої заяви вбачається, що слідчим СВ Дніпровського РУП № 1 в Дніпропетровській області ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001483 від 29.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за фактом вчинення невстановленими особами шахрайських дій із використанням завідомо підроблених документів, спрямованих на незаконне вибуття з володіння законного власника об`єкта нерухомого майна, а саме 77/300 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Разом з тим ОСОБА_4 зазначає, що є законним набувачем та фактичним володільцем 77/300 частки житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вказане нерухоме майно набуте нею на підставі належним чином оформленого та посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 договору дарування серії та № 533 від 20.05.2025 року.

20.05.2025 року на підставі зазначеного договору дарування приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про виникнення у ОСОБА_4 права власності на зазначену частку нерухомого майна.

Крім того, наразі Чечелівським районним судом міста Дніпра здійснюється судовий розгляд цивільної справи № 204/6316/25 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_9 , державний реєстратор виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області ОСОБА_10 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , про визнання договору дарування недійсним та визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора. Позивач вважає, що спірний договір дарування є удаваним правочином, укладеним з метою приховування договору купівлі-продажу та уникнення вимог законодавства щодо першочергового продажу частки у праві власності іншим співвласникам домоволодіння.

Незважаючи на вказані обставини, зазначеним кримінальним провадженням, на думку заявниці, створюється штучний тиск як на неї, так і на її чоловіка - ОСОБА_12 , який не має жодного відношення до цивільно-правових відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , проте викликається слідчим для участі у допитах та інших процесуальних діях.

ОСОБА_7 є власником 59/100 частки вказаного житлового будинку і за припущеннями ОСОБА_4 , має намір усунути її від володіння спірним майном, шляхом незаконного впливу на слідчого.

З огляду на наведені обставини ОСОБА_4 вважає, що ОСОБА_7 , як особа, заінтересована у позбавленні її права власності на 77/300 частки житлового будинку, міг надати слідчому ОСОБА_13 неправомірну вигоду з метою ініціювання та подальшого здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001483 у спосіб, який створює тиск на неї та перешкоджає реалізації її майнових прав.

Таким чином, заявниця вважає, що в діях слідчого ОСОБА_13 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368 КК України, у зв`язку з можливим одержанням ним неправомірної вигоди від ОСОБА_7 .

Однак, проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_4 від 09.12.2025 року, слідчий суддя приходить до висновку, що заява не містить відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368 КК України, та могли бути внесені до ЄРДР, оскільки у ній відсутні будь-які фактичні дані, що підтверджують реальність конкретної події злочину, зокрема відомості про час, місце, спосіб, предмет та інші істотні обставини його можливого вчинення.

Із поданої заяви вбачається, що фактично між заявницею ОСОБА_4 та іншими особами наявний цивільно-правовий спір про право власності на частку житлового будинку, який на даний час перебуває на розгляді суду в порядку цивільного судочинства.

Наведені у заяві доводи про можливе вчинення слідчим СВ Дніпровського РУП № 1 в Дніпропетровській області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368 КК України, по суті зводяться до незгоди ОСОБА_4 із процесуальною діяльністю слідчого, яка пов`язана із розслідуванням кримінального провадження № 0001483 від 29.05.2025 року, та ґрунтуються виключно на припущеннях та власних міркуваннях заявниці.

Сама по собі незгода із процесуальними рішеннями чи діями слідчого не свідчить про наявність у діях слідчого складу кримінального правопорушення.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що подана заява не містить відомостей, які б об`єктивно свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, а тому не вбачає бездіяльності з боку уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Полтаві, яка б полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання заяви ОСОБА_4 від 09.12.2025 року.

На підставі викладеного, в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303-307, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 09 грудня 2025 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1