Справа №: 398/2102/24
провадження №: 1-кп/398/182/25
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

"07" жовтня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про призначення комплексної судово-медичної автотехнічно-трасологічної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному 13.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, внесене 13.02.2024 року до ЄРДР за №0000220 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у сфері проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, за наступних обставин:

17.10.1963 року народження, 12.02.2024 близько о 11 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , здійснював рух на технічно-справному транспортному засобі GEELY JL7162, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить комунальному підприємству «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради. Рухаючись по вулиці Софіївська, зі сторони вулиці Братська у напрямку перехрестя з проспектом Соборний, в м. Олександрія Кіровоградської області, водій ОСОБА_6 проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), позбавивши себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок свого руху.

Рухаючись на вказаному транспортному засобі у вказаному напрямку, ОСОБА_6 , самовпевнено порушуючи законодавство України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, наближався до регульованого світлофором перехрестя вулиці Софіївська та проспекту Соборний, міста Олександрія, Кіровоградської області. В подальшому ОСОБА_6 не впевнився у відсутності пішохода на пішохідному переході, якому може бути створена небезпека для руху, легковажно сподіваючись на відвернення негативних наслідків, почав рух та ігноруючи вимоги п.п. 16.5 ПДР (п. 16.5 У разі подання сигналу регулювальником або ввімкненням сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід), не надав перевагу у русі пішоходу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перетинала вулицю Софіївська зліва на право відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 на дозволений сигнал світлофора. У результаті наїзду ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої гомілки, переломів 2-ї плюснової кістки правої стопи, лівої променевої кістки, які згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 36 від 09.04.2024 року, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликаючи тривалий розлад здоров`я строком понад 21 добу.

07.10.2025 року захисник ОСОБА_7 подала до суду клопотання про призначення у кримінальному провадженні комплексної судово-медичної автотехнічно-трасологічної експертизи. В обґрунтування клопотання зазначає, що в ході судового слідства досліджено висновок судово-медичного експерта №36 від 09.04.2024р. Вважає, що у вказаному висновку експерт не надав відповіді на всі поставленні перед ним питання, зокрема:

- судово-медичних даних для встановлення давності ушкоджень у мед документах не міститься;

- по 4-му питанню - вказані ушкодження могли виникнути за різних обставин в тому числі і у пішохода в результаті контактування з легковим автомобілем;

- по 5-му питанню - враховуючи недостатній опис локалізації всіх зовнішніх ушкоджень категорично відповісти на питання немає можливості.

Крім того, 11.08.2025 року досліджено відеозапис зі сповільненим відтворенням, на якому вбачається:

- машина ОСОБА_6 стоїть перед стоп-лінією на заборонений сигнал світлофору «червоний та жовтий»;

- паралельно від автомобіля ОСОБА_6 , з лівої сторони, стоїть автомобіль «Шевролет» з ввімкненим лівим поворотом, стоїть за стоп лінією, чим створює для ОСОБА_6 обмежену оглядовість;

- в цей самий час з проспекту Соборний з боку пл.Соборної на вулицю Софіївська повертають ліворуч два автомобілі;

- автомобіль ВАЗ-2101 знаходиться на пішохідному переході протилежного напрямку руху на жовтий сигнал світлофору, в той час коли потерпіла з`являється на ньому;

- зі сторони автомашини ВАЗ-2101 на пішохідному переході на дозволений сигнал світлофора «зеленого кольору» пройшов пішохід чоловічої статі;

- коли загорівся сигнал світлофору «жовтого» кольору пішохід чоловічої статі перетинає проїздну частину протилежного до автомашини ОСОБА_6 напрямку його руху;

- два автомобілі, які повертали ліворуч, зупиняються для надання переваги пішоходу чоловічої статі;

- потерпіла тим часом перетинає проїжджу частину протилежного напрямку і не зупиняючись /як того вимагає п. 4.9. Правил дорожнього руху/, вже на червоний сигнал світлофору біжить через проїжджу частину в напрямку автомобіля ОСОБА_6 ;

- через обмежену оглядовість обвинувачений ОСОБА_6 побачив її лише тоді, коли потерпіла перебігала проїжджу частину перед автомобілем, який стояв поряд ліворуч;

- обвинувачений ОСОБА_6 відразу ж застосував екстрене гальмування, але потерпіла не зупинилася, бо мала велику швидкість свого бігу та вдарилась у передню частину його автомобіля і впала біля автомобіля.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України не визнає, зазначив, що: своїм автомобілем не здійснив наїзд на ногу потерпілої ОСОБА_4 , як це зазначено у підозрі відносно нього; показами потерпілої ОСОБА_4 , що ОСОБА_6 здійснив наїзд на її ногу; факт саме наїзду на ногу потерпілої ОСОБА_4 не підтверджено судово-медичною експертизою; судово-медичний експерт не на всі запитання надав відповідь, тому для повного та всебічного з`ясування обставин справи і в подальшому для правильного вирішення винності чи не винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.02.2024р., вважає за необхідне призначити та провести комплексну судово-медичну автотехнічно-трасологічну експертизу. На вирішення комплексної судово-медичної автотехнічно-трасологічної експертизи поставити наступні запитання:

- Чи могли тілесні ушкодження, виявлені, виникнути внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: характерні для пішохода при наїзді легковим автомобілем?

- Яким чином були спричинені тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 . Наїздом колесом автомашини, падінням, ударом, стисненням?

- Чи могли тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_4 виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту з прискоренням на виступаючу чи іншу поверхню?

- Чи могла потерпіла ОСОБА_4 при переломі основи 2-ої плюснової кістки пересуватися після дорожньо-транспортної пригоди?

- Якщо так, то протягом якого часу?

- Яка швидкість руху була автомобіля та пішохода ОСОБА_4 до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.04.2024р.?

- З чиєї сторони було контактування по відношенню автомашини до пішохода чи пішохода по відношенню до автомашини?

- На який саме сигнал світлофору потерпіла ОСОБА_4 почала свій рух?

- Потерпіла ОСОБА_4 вийшла чи вибігла на пішохідний перехід /проїзну частину/?

- Які правила дорожнього руху порушила потерпіла ОСОБА_4 .?

- На який сигнал світлофору почав рух автомобіль «Шевроле», який був ліворуч від автомашини під керуванням ОСОБА_6 .?

- Хто саме створив аварійну ситуацію, яка мала місце 12.02.2024р.?

- Який причинний зв`язок між аварійною ситуацією та її наслідками для потерпілої ОСОБА_4 ?

Проведення комплексної судово-медичної автотехнічно-трасологічної експертизи просить доручити Національному науковому центру «Інститут судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» Міністерства Юстиції України (том2 а.с.106-109).

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 подане клопотання підтримала. З підстав викладених в ньому просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання свого захисника підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника заперечує оскільки клопотання не обґрунтоване, питання не розмежовані за напрямками експертної діяльності, також захисником не доведено, що зазначена у клопотання експертна установа проводить викладені в клопотанні експертні дослідження, зокрема судово-медичне.

Представник потерпілої особи ОСОБА_5 проти задоволення клопотання сторони захисту заперечує оскільки воно не достатньо вмотивовано. Ряд ініційованих захисником питань не ставляться на вирішення експерту. До клопотання не додано інформацію про акредитацію вказаної захисником експертної установи на проведення зазначених нею експертних досліджень.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку свого представника.

Вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ст.332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

До ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом.

Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (ч. 1 ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу»).

Згідно з п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Згідно розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, до Інженерно-технічних експертиз віднесено Автотехнічна та Транспортно-трасологічна експертизи.

Основними завданнями автотехнічної експертизи зокрема є установлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (за наявності слідів гальмування та за пошкодженнями), гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди. Установлення відповідності дій водія ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП. Перед автотехнічною експертизою можуть бути поставлені й інші завдання, вирішення яких пов`язане з дослідженням технічного стану ТЗ, дорожньої обстановки і дій учасників дорожньої події.

До вирішуваних автотехнічною експертизою питань віднесено зокрема: Як повинен був діяти водій у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами ПДР? Чи мав водій технічну можливість запобігти наїзду з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху? Чи відповідали дії водія технічним вимогам ПДР? Чи були з технічної точки зору дії водія ТЗ у причинному зв`язку з виникненням ДТП? З якою швидкістю рухався ТЗ? Якщо ця швидкість перевищувала встановлені обмеження (зазначається, які саме), то чи мав водій технічну можливість уникнути контакту з перешкодою (зазначається, якою саме), якщо ця швидкість не перевищувала припустиму? Чи мав водій технічну можливість шляхом екстреного гальмування зупинити ТЗ з моменту виникнення небезпеки для руху (указується момент виникнення небезпеки), не доїжджаючи до перешкоди (пішохода)?

Основним завданням транспортно-трасологічної експертизи серед іншого є визначення місця наїзду на перешкоду (пішохода), установлення механізму утворення слідів, розташування ТЗ відносно проїзної частини на момент контактування та ін. Вирішення цих завдань здійснюється шляхом дослідження слідів, виявлених на місці ДТП, пошкоджень транспортних засобів. Тому призначати транспортно-трасологічну експертизу доцільно лише тоді, коли є можливість надати експертові об`єкти, які перебували в контакті, або матеріали справи, у яких зафіксовано сліди.

Орієнтовний перелік вирішуваних питань транспортно-трасологічної експертизи: Який механізм контактування ТЗ? Яким було взаємне розташування ТЗ і перешкоди (пішохода) під час наїзду на останню (останнього)? Який механізм контактування пішохода та ТЗ (для вирішення питань про взаємне розташування ТЗ і потерпілого призначається комплексна судово-медична, транспортно-трасологічна експертиза)? Який механізм утворення слідів (удар, ковзання тощо)?

Для вирішення поставлених питань експерту надаються слідоутворювальні об`єкти, предмети, на яких залишились сліди зазначених об`єктів, або зліпки (масштабні фотознімки) цих слідів, а також протоколи огляду місця події з усіма додатками до них. Якщо досліджуються сліди ТЗ на одязі (взутті) потерпілого, надається також акт судово-медичного дослідження пошкоджень на його тілі.

Згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом: медичного обстеження потерпілих; за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо).

При проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів. У виняткових випадках дозволяється використання копії і виписок, за умови відображення в останніх вичерпних відомостей про ушкодження та їх клінічний перебіг. Ці документи мають бути засвідчені підписом лікаря і печаткою лікувального закладу.

При експертизі тілесних ушкоджень у висновках експерта (акті) повинні бути відображені: характер ушкоджень з медичної точки зору (садно, синець, рана, перелом кістки тощо), їх локалізація і властивості; вид знаряддя чи засобу, яким могли бути спричинені ушкодження; механізм виникнення ушкоджень; давність (термін) спричинення ушкоджень; ступінь тяжкості тілесних ушкоджень із зазначенням кваліфікаційної ознаки.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Аналогічні за змістом вимоги щодо змісту висновку експерта містяться також і у Розділі IV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5.

У свою чергу, доводи, якими захисник обґрунтовує необхідність призначення комплексної експертизи, не вказують на наявність обставин, передбачених у ч.2 ст. 332, ч. 2 ст. 242 КПК України, які б зобов`язували суд беззаперечно задовольняти таке клопотання та призначити експертизу.

В судовому засіданні досліджено надані прокурором:

- висновок експерта від 13.03.2024 № СЕ-19/112-24/3423-ІТ, складеного за наслідком проведеної інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів»;

- висновок експерта від 12.03.2024 № СЕ-19/112-24/3371-ІТ, складеного за наслідком проведеної інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження»;

- висновок експерта від 09.04.2024 №36 судово-медичної експертизи проведеної за медичною документацією ОСОБА_4 ;

- висновок експерта від 29.03.2024 №797/24-27, складеного за наслідком проведеної інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди».

В пункті 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» зазначено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Звертаючись до суду з клопотанням про призначення комплексної експертизи в даному кримінальному провадженні захисник посилаючись на сумніви у правильності висновків експерта, не наводить чітких аргументів. Не зазначає в якій частині висновки експерта суперечать іншим матеріалам справи.

Згідно ст. 69 КПК України, експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи.

Об`єкти дослідження (матеріали і зразки для проведення експертизи) надаються експерту (надсилаються в експертну установу) органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу.

Клопотання не містить відповідних даних, щодо попереднього збирання (витребування) матеріалів і зразків для проведення експертизи.

Також ініціюючи питання про призначення у справі саме комплексної експертизи і зазначаючи експертну установу, якій належить доручити проведення такого дослідження, захисник не надає відомостей про те, що зазначена ним експертна установа проводить наведений в клопотання вид експертного дослідження.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст.242, 332, 350, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про призначення комплексної судово-медичної автотехнічно-трасологічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, які можуть бути оскаржені.

Повне судове рішення складено та проголошено о 15-45 год. 10.10.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1