УХВАЛА

26 вересня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора -

ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ремчиці Сарненського району Рівненської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся в суд із клопотанням яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що 02 вересня 2025 року, близько 11 години 01 хвилини, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у технічно справному стані, рухаючись по вул. Романа Шухевича, навпроти будинку №1, зі сторони вул. Богоявленської в напрямку вул. Князя Володимира, у м. Рівне, в порушення вимог п.п. б) п. 2.3 та п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа на ліво по ходу руху транспортного засобу, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного застосування гальмування.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в КНП «Центральна міська лікарня» РМР.

Порушення ОСОБА_4 , пункту 18.1 Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення вина підозрюваного ОСОБА_4 , підтверджується сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженні доказів, протоколом огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди, протоколом допиту свідка, відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, висновком експерта з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, висновком експерта судово-медичної експертизи трупа та іншими матеріалами.

ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України є достатні підстави вважати, ОСОБА_8 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків передбачених ст. 177 КПК України ОСОБА_4 :

- може переховуватись від органів досудового розслідування, а також ухилитись від слідства, суду, а саме є достатньо підстав вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи відповідальність за вчинений ним тяжкий злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування, покинути межі України, чи змінити місце проживання, вчасно не з`являтися на виклик слідчого для проведення слідчих дій, чи прокурора та суду, оскільки об`єктивно підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, спосіб та характер вчинення даного злочину являє суспільну небезпеку, а тому є достатньо підстав вважати, що усвідомлюючи відповідальність за вчинений ним тяжкий злочин та можливу реальну міру покарання, ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та ухилитись від суду.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування запобіжного заходу особисте зобов`язання є найлегшим запобіжним заходом, відсутність запобіжного заходу не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що запобіжний захід особисте зобов`язання зможе запобігти ризикам, зазначеним вч. 1 ст. 177 КПК України, і зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001816 від 02.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 про причетність до вчинених злочинів свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченої від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність достатніх даних застосувати саме даний вид запобіжного заходу.

Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених ризиків, виходить з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - рішення «Бекчиєв проти Молдови»,§ 58, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу врахована практика Європейського суду з прав людини рішення «Сельчук проти Туреччини», § 34, згідно якого наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а також існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, покинути межі України, чи змінити місце проживання, вчасно не з`являтися на виклик слідчого для проведення слідчих дій, чи прокурора та суду, оскільки об`єктивно підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, спосіб та характер вчинення даного злочину являє суспільну небезпеку, а тому є достатньо підстав вважати, що усвідомлюючи відповідальність за вчинений ним тяжкий злочин та можливу реальну міру покарання, ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та ухилитись від суду.

Також з`ясовано, що підозрюваний не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тобто у підозрюваного відсутні соціальні зв`язки та стримуючі фактори від продовження злочинної діяльності та переховування від органів досудового розслідування.

Відповідно до п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також з п. 36 рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України».

Слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам може переховуватись від органів досудового розслідування, покинути межі України, чи змінити місце проживання, вчасно не з`являтися на виклик слідчого для проведення слідчих дій, чи прокурора та суду, з врахуванням обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачених ст.174 КПК України, а саме особи підозрюваного, який має постійне місце проживання, тяжкість покарання, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування відносно запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

При цьому із врахуванням слідчий суддя покладає на підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 184, 186, 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ремчиці Сарненського району Рівненської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-- запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, а саме до 25 листопада 2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_4 під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9