ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/154/26 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 635/56/26 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційні скарги прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 06 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000009 від 04.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 06 січня 2026 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування строком до 04 березня 2026 року, заборонено йому залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або суду, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків звернення за професійною медичною допомогою та необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Відповідно до частини 5 статті 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; невідкладно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні. Прокурор, не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави. Прокурор в обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на наявні ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, та суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Захисник підозрюваного у суді апеляційної інстанції змінив вимоги поданої ним апеляційної скарги та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник посилається на дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема його службу в ЗСУ, наявність нагороди, стан здоров`я після поранення, встановлення 2 групи інвалідності, необхідність медичного нагляду, наявність постійного місця проживання, відсутність попередніх судимостей. Вказує про необхідність працевлаштування для підозрюваного, що неможливо в умовах перебування під цілодобовим домашнім арештом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, захисника та підозрюваного щодо поданих ними апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Разом з цим, частиною 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Враховуючи, що ОСОБА_7 раніше не був судимий, а слідчим у клопотанні не наведено обставин, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 183 КПК України, підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні. Вирішуючи питання щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, про що просить захисник, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000009 від 04.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України.

04.01.2026 ОСОБА_7 був затриманий та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж визначений слідчим суддею, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»). З огляду на зміст повідомленої ОСОБА_7 підозри, те, що він на даний час не працює, мешкає окремо від родичів у гуртожитку, є неодружений, дітей на утриманні не має, враховуючи, що досудове розслідування триває, колегія суддів вважає, що посилання слідчого та прокурора на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, не є безпідставним.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що встановлені ризики є незначними та у даному провадженні для контролю за поведінкою підозрюваного буде достатнім застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, оскільки події, що інкриміновані ОСОБА_7 мали місце 04.01.2026 о 00.08 годині. У зв`язку із наведеним, колегія судді вважає, що застосування до підозрюваного особистого зобов`язання буде недостатнім заходом забезпечення кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції вважає недоведеним ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності вперше, раніше не був судимим, у зв`язку із чим відсутні обгрунтовані підстави вважати, що він вчинить інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів бере до уваги долучені захисником до апеляційної скарги довідки про те, що ОСОБА_7 19.07.2024 та 01.09.2024 під час виконання бойових завдань отримав поранення, у період з 21.06.2024 по 26.07.2024 та з 23.08.2024 по 05.09.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, наказом командира військової частини від 31.05.2025 звільнений у відставку, з 25.08.2025 ОСОБА_7 встановлена друга група інвалідності, був нагороджений ОСОБА_9 . З огляду на встановлені обставини, що характеризують особу підозрюваного, те, що від підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, прибув до суду апеляційної інстанції, а прокурор не повідомляв суд про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, з покладенням на підозрюваного обов`язків, буде достатнім для досягнення завдань досудового розслідування, забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

У зв`язку із наведеним, судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, а також захисника, в частині застосування до підозрюваного особистого зобов`язання. Натомість колегія суддів вважає можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 21.00 години до 06.00 години ранку наступного дня, за виключенням необхідності звернення у цей час за професійною медичною допомогою та необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога», у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню із постановленням нової ухвали.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 06 січня 2026 року скасувати та постановити нову.

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, строком до 04 березня 2026 року, заборонивши йому залишати житло без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді/суду, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 21.00 години до 06.00 години ранку наступного дня, окрім випадків необхідності звернення у цей час за професійною медичною допомогою та необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги». Відповідно до частини 5 статті 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді/суду за першою вимогою; - невідкладно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; - утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби передати для виконання до відділу поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: