Єдиний унікальний номер справи 185/3098/25
Провадження № 1-кп/185/767/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000549 від 22 грудня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, особи з інвалідністю третьої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 (дистанційно)

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 (дистанційно)

В С Т А Н О В И В :

21.12.2024 об 15:31 год., ОСОБА_3 надавав послуги таксі і керував технічно справним автомобілем марки «Nissan», модель - «Leaf» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в салоні якого, на задньому пасажирському сидінні знаходився пасажир - ОСОБА_5 , виїжджав з прилеглої території АЗС «WOG», яка розташована за адресою: Павлоградський район, с. Богуслав, вул. Лінійна, буд. № 2-А на автодорогу М-30 «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине», яка має по дві смуги руху у кожному напрямку, по якій продовжив руху прямо та маючи намір у подальшому виконати розворот ліворуч, щоб продовжити рух у напрямку м. Павлограда. Під час руху водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не впевнився що його дії будуть безпечними та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, перед виконанням маневру розвороту ліворуч, не надав дорогу автомобілю марки «Mazda», модель - 626, зеленого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по автодорозі М-30 «Стрий - Тернопіль- Кропивниць кий Знам`янка - Луганськ - Ізварине, зі сторони м. Павлограда у напрямку м. Донецька, по крайній лівій смузі. Після виїзду на проїзну частину, а саме у крайню праву смугу руху, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Nissan Leaf», розпочав виконувати розворот ліворуч, де в ході подальшого зближення транспортних засобів в районі АЗС «WOG», яка розташована за адресою: Павлоградський район, с. Богуслав, вул. Лінійна, буд. № 2-А на автодорогу М-30 «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине» сталось зіткнення передньою частиною легкового автомобіля марки «Mazda», модель - 626, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 та лівою бічною частиною легкового автомобіля марки «Nissan», модель - «Leaf» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження пасажир автомобіля (потерпілий) ОСОБА_5 , який перебував на задньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Nissan», модель - «Leaf» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у вигляді: переломів лівих поперечних відростків С6, С7 хребців з поширенням на суглобові поверхні без зміщення уламків, гематоми лівого стегна, які утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та такими предметами могли бути виступаючі частини всередині салону автомобіля при зіткненні його з перешкодою, які за своїм характером відносяться до СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж 21 день) згідно п.2.2.1 в) п. 2.2.2. «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» від 17.01.1995 р. Порушення вимог п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, водієм ОСОБА_3 , знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо транспортної пригоди, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, чим вчини, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення Правил безпеки дорожнього руху України особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково. Пояснив, що офіційно працював водієм таксі «Leaf». О 06:00 год., ранку 21 грудня 2024 року він оглянув автомобіль впевнився в його справності. Забрав пасажира з заправки «WOG» та почав виїжджати на трасу. Побачив автомобіль Мазду, але при виїзді на другу смугу почала погано працювати педаль газу. Був тверезий. Цивільний позов, пред`явлений до нього про стягнення моральної шкоди у розмірі 300 000 грн 00 коп., завданої кримінальним правопорушенням, не визнає.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 21 грудня 2024 року він викликав таксі «Leaf» на заправку «WOG» о 15:10. Він сів в машину на заднє пасажирське сидіння, автомобіль почав виїжджати і приблизно через 30-40 сек. він відчув удар в ліві задні двері. ДТП йому були спричинені тілесні ушкодження. Цивільний позов, заявлений ним про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, підтримує у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 21 грудня 2024 року був за кермом автомобіля «Мазда», їхав в напрямку м. Тернівка. Під`їжджаючи до заправки «WOG» побачив, що звідти виїжджає автомобіль «Ніссан», який не надав йому дорогу, почав розвертатися після чого сталося зіткнення. В автомобілі Ніссан був пасажир, його забрала швидка допомога.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у фактично скоєному також повністю підтверджується письмовими доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21 грудня 2024 року з фото-таблицею до нього, місцем пригоди є ділянка дороги М-30 Проїзна частина: горизонтальна ділянка покриття дороги асфальтобетонне (ожеледь). Дорожнє покриття загальною шириною 17,1 м. призначене для руху в двох напрямках з дорожньою розміткою. На місці пригоди виявлено автомобіль «Mazda» НОМЕР_2 повністю пошкоджено передню частину автомобіля, пошкоджено праву частину автомобіля, частина даху, на землі маються частини автомобіля. Другий автомобіль «Nissan Leaf» НОМЕР_1 на якому пошкоджено ліву частину автомобіля (деформовано ліва пасажирська та водійські двері, пошкоджено задній бампер зліва ліве заднє колесо). До протоколу додана схема місця ДТП та фототаблиця.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль «Nissan Leaf» р.н. НОМЕР_1 2013 року випуску належить ОСОБА_8 .

Відповідно до копії свідоцтва, серії СХС автомобіль «Mazda» 626 д.н. НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 21.12.2024 року, шляхом позбавлення права осіб на відчуження, розпорядження та користування вилученим майном, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме на: автомобіль марки «Mazda», модель 626, зеленого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; автомобіль марки «Nissan», модель «Leaf» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до інформації КНП «ПЛІЛ» ПМР від 15 січня 2025 року за № 95, 21 грудня 2024 року приблизно о 16:20 год., каретою швидкої медичної допомоги до травматологічного кабінету відділення екстреної невідкладної медичної допомоги доставлений пацієнт ОСОБА_3 , 1973 року народження, з діагнозом: закритий перелом III-VI-VII ребер зліва. Перелом стінки лівої лопатки з задовільним стогнієм. Алкотест негативний 0%.

Висновком експерта №СЕ-19/113-25/796-ІТ від 30 січня 2025 року встановлено, що на момент експертного огляду автомобіля Mazda» 626, номерним знаком НОМЕР_2 , робоча гальмівна система знаходилась у працездатному стані. Система рульового керування в умовах дослідження не перевірялась.

Відповідно до протоколу огляду предмету, 07 січня 2025 року був оглянутий DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження АЗС «Motto» місця ДТП з фото таблицею.

Відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/104-25/4764 від 19 лютого 2025 року, зазначено, що час, що минув з моменту початку зміни напрямку руху автомобіля

«Nissan Leaf» р.н. НОМЕР_1 ліворуч, до моменту його

зіткнення з автомобілем «Mazda 626» р.н. НОМЕР_6 згідно

кадрів відеограми «video573358348.mp4», враховуючи похибку

позиціонування, складає 1,64 - 1,8 секунди. У даній ДТП водій автомобіля «Nissan Leaf»

р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог

п.п. 10.1 та 10.4 ПДР України. Технічна можливість уникнути розглядаємої ДТП для водія автомобіля «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_1

ОСОБА_3 встановлювалася виконанням ним вимог п.п. 10.1 та 10.4 ПДР, для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру,

які не дозволяли би йому їх виконати. При заданому механізмі пригоди, дії водія автомобіля «Nissan Leaf» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 10.1

та 10.4 ПДР України, що, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної події. У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Mazda 626» р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_7 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 ПДР України. Водій автомобіля «Mazda 626» р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_7 , при заданих вихідних даних, не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Nissan Leaf» шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля «Mazda 626» до місця зіткнення. В діях водія автомобіля «Mazda 626» р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_7 , при заданому механізмі пригоди, не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які могли б знаходитись в причинному зв`язку з даною ДТП.

Відповідно до висновку експерта №113пв/10 від 21 лютого 2025 року, встановлено, що виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 1987 року народження, згідно наданих копій медичної документації у вигляді переломів лівих поперечних відростків С6, С7 хребців з поширенням на суглобові поверхні без зміщення уламків, гематоми лівого стегна, які утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та такими предметами могли бути виступаючі частини всередині салону автомобіля при зіткненні його з перешкодою. Всі виявлені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день) згідно п. 2.2.1 в) п. 2.2.2 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р. При ДТП тілесні ушкодження спричиняються по єдиному механізму, тому тілесні ушкодження не розмежовуються по ступеню тяжкості. Враховуючи морфологічні ознаки виявлені тілесні ушкодження, можливо вказати, що вони утворилися 21.12.2024.

Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Як випливає із правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2015 року по справі № 5-218кс15, у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали; дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв; хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію); тобто з`ясувати ступінь участі кожного з них у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність водія, який порушив правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншим водієм.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Так, під час судового розгляду судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 порушуючи вимоги п. 10.1. та п. 10.4. Правил дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, за наявності об`єктивної можливості спостерігати за рухом транспортних засобів у попутному напрямку, перед початком маневру вліво не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення керованого ним автомобіля з іншим автомобілем під керуванням водія ОСОБА_7 .

Суд приходить до висновку, що кримінальне правопорушення скоєно обвинуваченим саме за тих обставин, які викладені в обвинувальному акті, а зазначені дії обвинуваченого знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП, що об`єктивно підтверджується висновком експерта №КСЕ-19/104-25/4764

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що своїми діями ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, його винуватість доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у вироку докази ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії не тяжкого злочину.

Обставини, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у вигляді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Вирішуючи питання щодо доцільності призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд, враховуючи особу ОСОБА_3 , ступінь тяжкості та наслідки скоєного кримінального правопорушення, зважаючи, що потерпілому заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, обставини які пом`якшують покарання, думку потерпілого, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась та до набрання вироком законної чинності не обирається.

Потерпілим ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов про стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» суму страхового відшкодування матеріальних збитків за шкоду здоров`ю внаслідок кримінального правопорушення на загальну суму 7957, 78 грн., суми страхового відшкодування за моральну шкоду у розмірі 5% за шкоду заподіяну здоров`ю в сумі 397,89 грн. Також просить ОСОБА_5 стягнути з ОСОБА_3 300 000,00 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення за позовними вимогами потерпілого суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Протиправність поведінки ОСОБА_3 його вина, а також причинний зв`язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою, підтверджені вищезазначеними доказами, які підтверджують обставини вчиненого кримінального правопорушення. З огляду на те, що станом на дату ДТП транспортний засіб, а саме «Nissan», модель «Leaf» з державним номерним знаком НОМЕР_1 був застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС» безпосередньо пов`язані із пред`явленим цивільним позовом потерпілим у кримінальному провадженні. Витрати на лікування, придбання необхідних препаратів, проходження обстеження ОСОБА_5 підтверджені довідками, рекомендаціями та квитанціями, які підтверджені виписками з медичної карки, консультативними висновками та долучені до матеріалів справи на загальну суму 7 957,78 грн., підлягають стягненню, відповідно до понесених матеріальних витрат.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (стаття 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

З огляду на те, що до позовної заяви не долучено страховий поліс № 223257515, визначити чи передбачено чинним полісом внутрішнього страхування виплата моральної шкоди потерпілому при ДТП не вдається можливим, сторони на заявляли клопотання про витребування доказів, а підстави компенсації моральної шкоди не пов`язані з ушкодження здоров`я, то належним відповідачем у стягненні моральної шкоди є саме завдавач такої шкоди, тобто обвинувачений, стягнення суми страхового відшкодування за моральну шкоду у розмірі 5% за шкоду заподіяну здоров`ю в сумі 397,89 грн., не підлягають стягненню.

Загальними вимогами цивільного процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (частина 5 статті 177 ЦПК).

При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду та встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних та інших), яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого.

Судом встановлено, що злочинні дії обвинуваченого призвели до завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Враховуючи конкретні обставини справи, стан здоров`я потерпілого, який після отриманих травм проходив лікування, потребує додаткових витрат на придбання ліків, препаратів, підтримання задовільного стану, зазнав фізичних та душевних страждань, що призвели до негативних змін у житті потерпілого, тяжкість вимушених змін у його звичайному способі життя, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, певний період не міг працювати та утримувати свою родину, суд вважає, що маються підстави для відшкодування моральної шкоди відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Разом з тим, суд вважає за можливе, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого 30 000,00 грн., (тридцять тисяч гривень 00 копійок), в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Процесуальні витрати на проведення судової інженерно - транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження механізму та обставин дорожньо - транспортних пригод №СЕ-19/113-25/796-ІТ від 30.01.2025 року у сумі 2397,70 грн., судової інженерно - транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження механізму та обставин дорожньо - транспортних пригод 10.1 №СЕ-19/113-25/1959-ІТ від 20.03.2025 року у сумі 2387,7 грн., комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи №КСІ 19/104-25/4764 від 19.02.2025 року у сумі 6367,20 грн., а разом 11 152,60 (одинадцять тисяч сто п`ятдесят дві гривні шістдесят копійок) грн., слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року на: автомобіль марки «Mazda», модель 626, зеленого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; автомобіль марки «Nissan», модель «Leaf» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , - скасувати.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у вигляді обмеження волі, якщо протягом іспитового строку 2 (два) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судових експертиз у сумі 11 152,60 (одинадцять тисяч сто п`ятдесят дві гривні шістдесят копійок) грн. на користь держави.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ПрАТ «СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС», , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 7 957,78 грн. (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім гривень сімдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок).

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Арешт, накладений ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року на: автомобіль марки «Mazda», модель 626, зеленого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; автомобіль марки «Nissan», модель «Leaf» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «Mazda», модель 626, зеленого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути ОСОБА_7 , за належністю.

- автомобіль марки «Nissan», модель «Leaf» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 повернути ОСОБА_8 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1