Справа № 201/1545/26
Провадження № 1-кс/201/395/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003546 від 04.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102 IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє і по нині.

Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24 лютого 2022 року збройними формуваннями Російської Федерації тимчасово окуповано частини території Донецької, Запорізької, Луганської, Миколаївської, Сумської, Харківської, Херсонської областей.

Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

З метою розповсюдження пропаганди в підтримку держави агресора, створення образу законності окупації частини території Донецької області та утвердження вказаної окупації, а також задля підтримки діяльності окупаційних органів влади на захоплених територіях, російською окупаційною владою створено ряд засобів масової інформації.

Розуміючи вищевикладені обставини, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Донецька (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), не раніше 15.03.2022 (точна дата органом досудового розслідування не встановлена), на посаді позаштатного кореспондента «федерального государственного унитарного предприятия «Международное информационное агентство «Россия сегодня» (юридична адреса: 1190021, РФ, м. Москва, б-р. Зубовський, буд. 4, с. 1, 2, 3) умисно у співпраці з державою-агресором та окупаційною адміністрацією з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу Російської Федерації, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, здійснює інформаційну діяльність спрямовану на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, незаконних збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за що нагороджувався урядом т.зв «днр».

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.12.2023 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Маріуполя Донецької області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) брав участь в фотовиставці «Фотоверсия реальности», яка організована за ініціативою «Союза журналистов России в Донецкой народной республике» спільно з «Министерством информации Донецкой народной республики», де були представлені роботи останнього та висвітлювалась неправдива інформація щодо обстрілів тимчасово окупованих територій Донецької області з боку т.зв «киевского режима».

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22.11.2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Маріуполя Донецької області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) брав участь у всеросійській фотовиставці «Правда о войне путь к миру» в рамках «Форума молодых дипломатов «Меркурий - 2024», де представлялись роботи фотокореспондентів з т.зв. «днр» в яких публічно висвітлювались події присвячені бойовим діям в зоні т.зв. «сво» та створювався образ законності окупації території Донецької області.

Також, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в січні 2025 року (точну дату органом досудового розслідування не встановлено), будучи прихильником так званого «русского мира» та підтримуючи ідеологічну основу мілітаризованої політики РФ щодо України, всупереч інтересам національної безпеки України та її народу, під час інтерв`ю в ефірі радіо «Республика Донбасс», в якості «донецкого военкора, внештатного корреспондента 1 канала РИА Новости», поширював неправдиву інформацію щодо ведення бойових дій на території міста Маріуполь Донецької області та оборони Азовсталі, називаючи військовослужбовців ЗСУ нацистам.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.03.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , став одним з організаторів фотовиставки, яка відбулася по вулиці Університетській у Ворошиловському районі тимчасово окупованого міста Донецька (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), де поширювалась неправдива інформація щодо обстрілу в 2022 році тимчасово окупованої території міста Донецька ракетним комплексом «Точка У», так званими «боевиками укрнацисткого режима». Зазначена інформація була розміщена в забороненій соціальній мережі «ВКонтакте», а саме: в спільноті під назвою «Между Миром и Войной», де ОСОБА_5 є адміністратором.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами оглядів мережі Інтернет;

- матеріалами, отриманими від співробітників оперативного підрозділу за результатами виконання ними доручення слідчого по кримінальному провадженню;

- протоколами допиту свідків: ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам за участю свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

- протоколами огляду за участю свідків: ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 .

У поданому клопотанні слідчим зазначено, що за названих обставин, наявні обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, слідчий просить накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та проводити розгляд клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника цього майна.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що У провадженні слідчого відділу 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003546 від 04.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

27.01.2026, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України, а саме вручено захиснику ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_8 .

Постановою слідчого від 05.02.2026 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №462122034 від 29.01.2026 ОСОБА_5 на праві власності належить: квартира, реєстраційний номер: 35, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1, номер відомостей про речове право: 11537057.

Також доведено, що відповідно до інформації, отриманої з Територіального сервісного центру № 1452 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополь, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНКОПП: НОМЕР_1 ) володіє на праві власності рухомим майном, а саме: автомобілем марки HYUNDAI ACCENT, номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2006, колір бежевий, кузов НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 07.07.2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 6 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , окрім іншого передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні за № 0003546 від 04.12.2024 із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНКОПП НОМЕР_5 ), а саме на: автомобіль марки HYUNDAI ACCENT, номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2006, колір бежевий, кузов НОМЕР_3 .

Накласти арешт у кримінальному провадженні за № 0003546 від 04.12.2024 із забороною розпорядження та відчуження на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНКОПП НОМЕР_5 ), а саме на: квартиру, реєстраційний номер: АДРЕСА_2 , розмір частки 1, номер відомостей про речове право: 11537057.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1