УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференцзв`язку, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ЗАХІДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СОЮЗ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 220 220 000 000 001 62 від 18.04.2022,

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «ЗАХІДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СОЮЗ», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.04.2023 (справа № 761/13465/24), в рамках кримінального провадження №220 220 000 000 001 62 від 18.04.2022, а саме: арешту в частині грошових коштів (у безготівковому вигляді), які використовуються у господарській діяльності ТОВ «ЗАХІДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СОЮЗ», та знаходяться на розрахунковому рахунку АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (): НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та АБ «УКРГАЗБАНК» (): НОМЕР_3 .

Обґрунтовуючи доводи свого клопотання, представник заявника зазначає, що на даний час потребу у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала, оскільки на даний час досудове розслідування завершене, при цьому стороною обвинувачення не здобуто будь-яких доказів щодо можливої причетності службових осіб ТОВ «ЗАХІДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СОЮЗ» до вчинення протиправних дій, при цьому накладення арешту перешкоджає власнику вільно володіти своїм майном, а тому представник заявника просить скасувати такий арешт.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи та вимоги свого клопотання, яке просив задовольнити.

Прокурор заперечував, підтвердив, що під час досудового розслідування дійсно не було здобуто доказів щодо причетності службових осіб ТОВ «ЗАХІДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СОЮЗ» до вчинення протиправних дій, однак уважав, що питання щодо скасування арешту має бути розглянуте за наслідком розгляду справи по суті.

Заслухавши доводи адвоката, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приписами ст. ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Як встановлено в судовому засіданні, ГСУ СБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000162 від 18.04.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження №220 220 000 000 001 62 від 18.04.2022 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.04.2023 (справа № 761/13465/24), було накладено арешт, в тому числі на грошові кошти (у безготівковому вигляді), які використовуються у господарській діяльності ТОВ «ЗАХІДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СОЮЗ», та знаходяться на розрахунковому рахунку АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (): НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та АБ «УКРГАЗБАНК» (): НОМЕР_3 .

В той же час об`єктивних даних, які б підтверджували, що вказане в клопотанні майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі бути предметом, чи об`єктом кримінально протиправних дій, отриманим внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, з наданих матеріалів не вбачається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки вищевказані обставини в своїй сукупності викликають сумніви в розумності і співрозмірності подальшого обмеження права власності з завданнями кримінального провадження, враховуючи, зокрема, і наслідки арешту майна для третіх осіб.

Крім того, слід звернути увагу, що кримінальне провадження в межах якого було накладено арешт на даний час завершено, при цьому за період досудового розслідування, службовим особам ТОВ «ЗАХІДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СОЮЗ»про підозру не повідомлялось у даному кримінальному провадженні, будь-яких інших даних на можливу їх причетність до вчинення протиправних дій слідчому судді не надано.

Вказане також підтвердив прокурор у судовому засіданні.

Отже, органом досудового розслідування надано доказів того, що зазначене майно, на яке накладено арешт, має значення для кримінального провадження, а також те, що вказане майно здобуте злочинним шляхом. Також не доведено, що майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які могли б бути використані як доказ для продовження заходу забезпечення, а саме арешту, чи обставин, що встановлені під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Аналізуючи наведене, слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Одночасно вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання представника власника майна та доведеності, що в подальшому відпали обставини, які слугували підставою для вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення у виді арешту, зокрема на грошові кошти, що перебувають на банківських рахунках ТОВ «ЗАХІДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СОЮЗ».

Керуючись статтями 131-132, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ЗАХІДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СОЮЗ» - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.04.2025 у справі № 761/13465/23, а саме: арешт в частині грошових коштів (у безготівковому вигляді), які використовуються у господарській діяльності ТОВ «ЗАХІДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СОЮЗ», та знаходяться на розрахунковому рахунку АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (): НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та АБ «УКРГАЗБАНК» (): НОМЕР_3 .

Скасувати заборону вчиняти будь-які операції із грошовими коштами (у безготівковому вигляді), які знаходяться на вищевказаних розрахункових рахунках.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: