печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 14.08.2025 у кримінальному провадженні № 0001161 від 05.06.2020 про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 14.08.2025 у кримінальному провадженні № 0001161 від 05.06.2020 про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування скарги зазначається, що постанова є необґрунтованою, невмотивованою та прийнятою з суттєвим порушенням КПК України, що є підставою для скасування рішення слідчого.

Особа, яка подала скаргу, в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином, подала клопотання про розгляд скарги у його відсутність та зазначив, що підтримує скаргу в повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомлено.

За правилами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в межах заявлених вимог, приходить наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001161 від 05.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Так, адвокат ОСОБА_3 до вказаного органу досудового розслідування звернувся з заявою про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001161 від 05.06.2020.

За наслідками розгляду вказаної заяви, адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 постановою слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 14.08.2025 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001161 від 05.06.2020.

Аргументуючи рішення слідчий зазначив, що у ході досудового розслідування не отримано достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про спричинення ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, оскільки факти можливих неправомірних дій службових осіб правоохоронних органів не знайшли свого об`єктивного підтвердження, об`єктивних та достатніх даних про наявність ознак умисного невиконання ухвали суду, що набрало законної сили, або перешкоджання її виконанню з боку зазначених працівників наразі не знайшли свого об`єктивного підтвердження, однак вони досліджуються у вказаному кримінальному провадженні, проводяться необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, направлені на перевірку зазначених у заяві фактів.

Проте слідчий суддя, з висновками слідчого у постанові від 14.08.2025 погодитися не може, виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110, ч. 2 ст. 220 КПК України, постанова, крім змісту обставин, які є підставами для її прийняття, має містити мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Всупереч вказаній нормі, оскаржувана постанова слідчого від 14.08.2025, не відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 110 КПК України, є невмотивованою, а відтак підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів скарги вбачається, що відомості до ЄРДР були внесені за заявою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 .

Частиною 1 статті 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 2 статті 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваної постанови, у зв`язки з чим остання підлягає скасуванню, із зобов`язанням уповноваженої особи повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 02.06.2025, а відтак скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 55, 303-304, 307, 309, КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 14.08.2025 у кримінальному провадженні № 0001161 від 05.06.2020 про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 14.08.2025 у кримінальному провадженні № 0001161 від 05.06.2020.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, повторно розглянути заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 від 02.06.2025, у межах кримінального провадження № 0001161 від 05.06.2020 відповідно до ст. 55 КПК України.

Про результати розгляду клопотання повідомити адвоката.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1