Справа № 557/2056/25
Провадження № 1-кс/557/294/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується клопотання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гоща клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №5 Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 26.05.2025, щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, не працює, раніше судимий:

- 21.01.2025 Гощанським районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком на 1 рік,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ відділення поліції відділення поліції № 5 Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Гощанського районного суду Рівненської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування, вказує, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим 21.01.2025 Гощанським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст.263 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в 1 рік, під час відбуття покарання на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив нове кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Так, в період часу з 16 березня 2025 року по 25 травня 2025 року ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення систематичного домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння ,передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, цілеспрямовано, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та ст. 55 Конвенції Ради Європи «Про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу і з цими явищами», систематично вчиняв психологічне насильство щодо особи, з якою останній перебуває у сімейних відносинах, в розумінні п. 3 ч.1 ст.1, п.п.1,7 ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тобто стосовно своєї співмешканки ОСОБА_6 , з якою він спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та має спільний побут. Вказане призвело до втрати ОСОБА_6 повноцінного сну та відпочинку, негативних переживань, емоційної напруженості та невпевненості, розладу здоров`я, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, нездатність захистити себе, позбавлення ресурсів, необхідних для належного добробуту, та загального погіршення якості життя потерпілої.

Так, 16 березня 2025 року, о 04 год. 20 хв. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 погрожував, ображав та шарпав за одяг свою співмешканку ОСОБА_6 , вчинивши такими своїми діями психологічного характеру домашнє насильство, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Окрім цього, 17 березня 2025 року о 01 год. 26 хв. ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 порушив терміновий заборонний припис серії АА№616670 від 16.03.2025 про заборону в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою особою протягом п`яти, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_6

03 квітня 2025 року, о 13 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 погрожував, ображав та голосно кричав до своєї співмешканки ОСОБА_6 , вчинивши такими своїми діями психологічного характеру домашнє насильство, що не завдало фізичного болю та не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої

За вищевказаними фактами ОСОБА_4 , 11 квітня 2025 року постановою Гощанського районного суду притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП.

У подальшому ОСОБА_4 , будучи згідно постанови Гощанського районного суду Рівненської області від 11 квітня 2025 року підданим адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП, 28 квітня 2025 року, о 09 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , а саме ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення повторно протягом року..

За вищевказаним фактом ОСОБА_4 14 травня 2025 року постановою Гощанського районного суду притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства ОСОБА_4 , 25 травня 2025 року, близько 19 год., перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та ст.55 Конвенції Ради Європи «Про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами», діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах, в розумінні п.3 ч. 1 ст.1, п.п.1,7 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме ображав нецензурною лексикою, шарпав за одяг, погрожував, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 фізичних і психологічних страждань та призвів до погіршення якості життя останньої, що потягло втому, дискомфорт, негативні переживання, а також втрату енергійності та працездатності, повноцінного сну, відпочинку, самооцінки та позитивних емоцій.

Відомості за даним фактом 26 травня 2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства.

26 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено фактичні дані та здобуто достатні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначає, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

А тому, беручи до уваги вказані факти вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що є необхідним для того, щоб забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та вчиняти інші кримінальні правопорушення так, як даний запобіжний захід відповідає вище переліченим ризикам та забезпечить своєчасне з`явлення його до слідчого, а в подальшому суду, на виклики для проведення слідчих й інших процесуальних дій.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити з урахуванням підстав, зазначених у змісті клопотання.

ОСОБА_4 проти обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не заперечував.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділенням ВП №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000107 від 26 травня 2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

За наявністю достатніх підстав 26 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 05.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.06.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 26.11.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування підозри прокурор посилається на зібрані докази, перелік яких наведено в даному клопотанні.

Також вказують на наявність в діях ОСОБА_4 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного (обвинуваченого) зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Таким чином, особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, який полягає в обмеженні права підозрюваного, обвинуваченого на свободу пересування, вибір місця проживання (перебування), забезпеченні виконання покладених на нього процесуальних та інших, визначених законом і зазначених в особистому зобов`язанні, обов`язків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Щодо визначення обґрунтованості підозри, слідчий суддя приймає до уваги п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, де «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

З огляду на досліджені матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що прокурором дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінальних правопорушень, що виправдовує необхідність подальшого розслідування в цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Крім того, слідчий суддя враховує процесуальну позицію підозрюваного, який погодився із вимогами клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, а тому, виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, та оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176 179, 184, 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч.5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду у кримінальному провадженні, за першою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження.

4) утримуватися від спілкування з потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

5) заборонити листування, телефонні переговори з особою, яка постаждала від домашнього насильства, а саме з потерпілою, інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначити дату закінчення дії даної ухвали 01.02.2026 року включно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а під час перебування справи у провадженні суду на прокурора.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_4 під розпис копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний тест ухвали буде виготовлено та проголошено 03.12.2025 року о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1