Єдиний унікальний номер: 343/251/26
Номер провадження: 1-кс/343/62/26
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

09 лютого 2026 року м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ віділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_3 , в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному 20.06.2025 в ЄРДР за № 0007000, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, який проходить службу за мобілізацією у лавах ЗСУ, раніше в порядку ст. 89 КК України несудимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407; ч. 1 ст. 119 КК України,

за участю: слідчої СВ віділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області - ОСОБА_3 ,

прокурора Івано - Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 та його захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

на розгляд слідчого судді надійшло дане клопотання.

В обґрунтування поданого клопотання слідча послалась на те, що СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному 20.06.2025 в ЄРДР за № 0007000, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407; ч. 1 ст. 119 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 27.04.2025, ОСОБА_4 , відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №65/2022, було призвано на військову службу, та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2025, зараховано до списків особового складу та призначено на посаду курсанта 2 зведеної навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки.

Загально відомо, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ. Надалі дію воєнного стану на території України неодноразово продовжено та такий продовжує діяти на даний час.

Про введення в дію воєнного стану ОСОБА_4 був обізнаним, однак діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою ухилення від виконання обов`язків військової служби, діючи в умовах воєнного стану, вчасно, а саме 08.05.2025, не з`явився після обстеження в лікувальному закладі на службу без поважних причин (не прибув до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у невчасному з`явленні на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , 02.02.2026, у вечірній час доби, перебуваючи у приміщенні літньої кухні домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_8 , розпиваючи алкогольні напої, близько 00.00 - 01.00 год., на побутовому ґрунті, через словесний конфлікт, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з необережністю, у вигляді злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи умислу позбавляти життя ОСОБА_8 , наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого, потерпілий втратив рівновагу, впав з висоти власного росту і вдарився головою об підлогу, отримавши тілесне ушкодження у вигляді важкої черепно - мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня, субдуральної гематоми зліва із зміщенням серединних структур та компресії головного мохку, контузійного вогнища правої гемісфери головного мозку, від яких помер 04.02.2026 о 07.00 год в реанімаційному відділенні КНП "Калуська ЦРЛ".

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється і у вбивстві, вчиненому через необережність, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 119 КК України.

Слідча обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тим, що існують ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінальне правопорушення.

06 лютого 2026 року о 21.48 год ОСОБА_4 був затриманий на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, що підтверджується протоколм затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.к. 75-78) та 06.02.2026 год йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 5 ст. 407; ч. 1 ст. 119 КК України (а.к. 66-71).

Копія клопотання та матеріалів про застосування запобіжного заходу отримана ОСОБА_4 та його захисниками - адвокатами ОСОБА_6 і ОСОБА_7 09.02.2026 о 06.00 год (а.к. 83).

В судовому засіданні слідча ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав, зазначив, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , ризики встановлені слідчею існують.

Захисники підозрюваного ОСОБА_4 - адвокати ОСОБА_6 і ОСОБА_7 просили обрати їх підзахисному запобіжний захід не пов`язаний з триманням пів вартою. Вказані слідчею ризики не відповідають дійсності. На даний час вина ще не доведена. Їхній підзахисний самостійно з`явився до поліції.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників, вказавши, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України він фактично не вчиняв, оскільки перебував на лікуванні.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Розділ ІІ Кримінально процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Витягом з ЄРДР від 20.06.2025 встановлено, що досудове слідство у кримінальному провадженні №0007000 розпочате (а.к. 9). ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407; ч. 1 ст. 119 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою останнього про його отримання 06.02.2026 о 21.13 год (а.к. 66-91).

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, перевіряючи обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на її обґрунтованість, підтверджується долученими до матеріалів клопотання, а саме:

- копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.04.2025, згідно із яким, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону ВЧ НОМЕР_1 (а.к. 58);

- копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 №6157 від 16.05.2025, відповідно до якого, солдата ОСОБА_4 за те, що 08.05.2025 після обстеження у госпіталі не повернувся у військову частину, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та повідомлено правоохоронні органи, оскільки в його діях наявні ознаки злочину (а.к. 44-46);

- копією витягу з ЄРДР, згідно із яким, 20.06.2025 внесено відомості до реєстру за №0007000, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (а.к. 42);

- копіями протоколів допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які у своїх показах вказали, що 03.02.2026 між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 був конфдікт, внаслідок якого, підозрюваний наніс йому удар, внаслідок якого останній впав та лежав на землі тривалий час (а.к. 18-23, 28-30).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Стосовно ризиків кримінального провадження слідчий суддя вважає за потрібне зазначити таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення яких клопоче слідчий у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій, які можуть зашкодити кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Як зазначила слідча в поданому клопотанні, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заявлені ризики заслуговують на увагу.

Слідчий суддя бере до уваги той факт, що ризик переховування від органів досудового розслідування і його потенційне ув`язнення в майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Як встановлено із матеріалів доданих до клопотання, підозрюваному ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідків, а також останні є жителями одного населеного пункту, а тому вказане свідчать про можливість у випадку необхідності використання ним цих відомостей з метою впливу на показання останніх. Ризик незаконного впливу вказаних осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні. Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

В контексті можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407; ч. 1 ст. 119 КК України, а тому усвідомлює неминучість покарання за вказані злочини.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує вік підозрюваного, стан здоров`я, вчинення злочинів у воєнний час, майновий стан, його особу, те, що він не має стійких соціальних зв`язків, оскільки розлучений, ніде не працює, раніше в порядку ст. 89 КК України не судимий.

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 - 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких встановлено під час досудового розслідування та які доведені в судовому засіданні, не відпали, а тому в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено можливість обрання зазначеного запобіжного заходу, він є здатним забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

При викладених обставинах слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав вважати, що застосування підозрюваному ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів

Також, враховую вимоги п. 2 ч. 4 ст. 183; абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно із якими, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини та у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченому, зокрема, ст. 407 КК України.

Враховуючи обставини вчинення злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, ту обставину, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів в умовах воєнного стану, а також особу підозрюваного, його матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, вважаю за необхідне не визначати заставу.

Доводи сторони захисту про недоведеність ризиків та не підтвердження їх доказами слідчий суддя вважає непереконливими, оскільки ризики вчинення певних дій підозрюваним у кримінальному провадженні за своєю суттю носять імовірнісний характер. Сторона обвинувачення не зобов`язана доводити, що певні дії, спрямовані на перешкоджання досудовому розслідуванню, вже були вчинені підозрюваними, а повинна навести обґрунтування та підтвердження того, що імовірність їх настання є достатньо високою для того, щоб застосувати певний запобіжний захід.

Слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, на які вказують захисники, на даний час не спроможний гарантувати його належну поведінку. Жоден із інших альтернативних запобіжних заходів не може забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існують на даний час.

На підставі викладеного, ст. ст. 176-178, 179, 183, 184, 193, 194, 197, 198 КПК України, керуючись ст. 196, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчої СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 20.06.2025 в ЄРДР за № 0007000, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 21.48 год 06 лютого 2026 року.

Строк дії ухвали про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 закінчується о 21.48 год 06 квітня 2026 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в УВП №12 м. Івано-Франківська.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано - Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону - ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано - Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1