Номер провадження: 11-сс/819/106/25 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000998 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.08.2025, якою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 20.10.2025 включно.

Визначено ОСОБА_8 заставу розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680, 00 грн.

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за таких обставин.

Так, ОСОБА_8 , 22.08.2025 року, близько 13 годин 41 хвилин, перебуваючи поряд з житловим багатоповерховим будинком за адресою м. Херсон пр. Незалежності буд.30, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою грубого порушення громадського порядку поєднаного з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, з особливою зухвалістю, яка виразилась у очевидній неповазі до суспільства та супроводжувалась нахабно-зневажливим ставленням до оточуючих, особистого життя інших людей, усвідомлюючи, що своїми протиправними діями він грубо порушує громадський порядок, нехтуючи загальнолюдськими правилами і нормами моралі, із хуліганських мотивів, створюючи реальну загрозу для життя та здоров`я громадян, з особливою зухвалістю, вчинив хуліганські дії, а саме в присутності сторонніх осіб в громадському загальнодоступному людному місці тримаючи ніж в лівій руці, розпочав конфлікт з неповнолітнім ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого кинувся до неповнолітнього та почав наздоганяти ОСОБА_9 тримаючи ніж в лівій руці з метою нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_9 , виражаючи тим самим явну неповагу до суспільства, порушуючи громадський порядок, після чого його протиправні дії зупинені прохожим, шляхом повалений на бруківку алеї, внаслідок чого припинено його протиправну діяльність, спрямовану на грубе порушення громадського порядку.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

22.08.2025 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, затримано ОСОБА_8

23.08.2025 на підставі ст.276, 277, 278 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала на неї апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Зокрема зазначає про те, що як вбачається з наявних матеріалів кримінального провадження, будь-які обставини, які вказували про зазначені у повідомленні про підозру кваліфікуючи ознаки особлива зухвалість, винятковий цинізм, застосування предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, - відсутні. Підозра є необґрунтованою.

Що ж до ризику переховування від органів досудового розслідування та суду захисник указує про те, що тяжкість кримінального правопорушення, у якому необґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , не є достатньою підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Заявлений у клопотанні та прийнятий до уваги слідчим суддею ризик переховування від органу досудового розслідування та суду не підтверджений доказами: будь-яких відомостей щодо особи підозрюваного, які б дозволяли стверджувати про наявність у нього намірів переховуватися, до клопотання не надано.

Що ж до ризику незаконного впливу на свідків, то будь-яких конкретних даних, які б вказували хоча б на ймовірність вчинення дій, спрямованих на зміну свідками показань у клопотанні не наведено, доказів цьому не надано. Ризик незаконного впливу на свідків є лише припущенням. Фактичні дані, які б вказували на реальність існування вказаного ризику відсутні.

Крім того, зазначає про те, що визначена слідчим суддею застава у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб для ОСОБА_8 , який має незначні заробітки, працюючи на польових роботах, є завідомо непомірною.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.08.2025 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 ..

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду провадження. Клопотань про відкладення розгляду справи та обов`язкову участь підозрюваного ОСОБА_8 до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, позицію захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційні вимоги, просила їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до матеріалів справи, слідчим відділом Херсонського РУП ГУНП у Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000998 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Згідно сталої практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, §57).

На даному етапі обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 з приводу вчинення 22.08.2025 відносно останнього кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якого потерпілий впізнав особу чоловічої статі, який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №4 на якому зображено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом огляду місця події від 22.08.2025 в період часу 15:15-15:45год., за адресою м. Херсон, пр. Незалежності буд.49, під час огляду виявлено та вилучено кухонний ніж;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого свідок впізнав на фотознімку особу чоловічої статі, який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №3 на якому зображено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого свідок впізнав на фотознімку особу чоловічої статі, який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №1 на якому зображено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого свідок впізнав на фотознімку особу чоловічої статі, який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №4 на якому зображено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 , відповідно до якого свідок впізнав на фотознімку особу чоловічої статі, який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №4 на якому зображено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 , відповідно до якого свідок впізнав на фотознімку особу чоловічої статі, який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №3 на якому зображено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_15 , відповідно до якого свідок впізнав на фотознімку особу чоловічої статі, який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №4 на якому зображено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом огляду відеозапису від 22.08.2025 року в період часу 18:41-19:07 год.;

- протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в цілому.

Зазначені докази у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та визнаних наявними слідчим суддею, апеляційний суд вважає безпідставними.

Метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому.

А тому слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству, тому позбавлені обґрунтованих підстав доводи захисника про недоведеність ризиків, оскільки для доведеності існування ризиків не є обов`язковою доведеність вчинення особою активних дій.

Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Так, у п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Згідно сталої практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990р. у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п.32, Series A, № 182).

Зі змісту ухвали слідчого судді та журналу судового засідання випливає, що слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , є безпідставними.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Підстави для скасування чи зміни застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 на більш м`який відсутні, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено безальтернативне реальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя врахував вік та стан здоров`я ОСОБА_8 , який на обліку за станом здоров`я не перебуває, що він неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, в силу ст.89 КК України не судимий, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, відсутність відомостей про місце реєстрації. Ці дані вказують на те, що ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків та схильний до протиправної діяльності.

Також існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя врахував, що за змістом ч.1 ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

За таких умов слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_8 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Належного обґрунтування та конкретизації ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, подане клопотання не містить та прокурором не обґрунтовано в судовому засіданні, у з чим суд вважає їх недоведеними.

З урахуванням зазначених обставин, даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також тяжкості покарання, що загрожуватиме у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, є підстави стверджувати про існування зазначених вище ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

У зв`язку з чим, доводи апелянта про недоведеність обставин, з якими закон пов`язує застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної особи, які, на думку сторони захисту, призвели до порушення конституційних прав підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає неприйнятними.

Дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, які зазначені в апеляційній скарзі захисника, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

Інші більш м`які запобіжні заходи, на думку колегії суддів, не здатні запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 з огляду на вищевказані обставини, а тому твердження сторони захисту про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу є неспроможними.

Окрім того, матеріали апеляційної скарги не містять відомостей про неможливість утримання підозрюваного ОСОБА_8 в умовах СІЗО у зв`язку з хворобою, які могли буті отримані захисником на його запит.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно сталої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Інші обставини, якими апелянт обґрунтовує доводи апеляційної скарги, були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваної ухвали і саме з урахуванням цих та інших обставин кримінального провадження було ухвалено відповідне рішення.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 та вмотивовано визначив заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 грн.

Саме такий розмір застави, як вважає колегія суддів, здатен забезпечити у разі її внесення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не може бути визнаний завідомо непомірним для підозрюваного.

Колегія суддів наголошує, що розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно ухвали, слідчий суддя, врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, майновий стан підозрюваного, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Виходячи з наведеного вище, слідчим суддею ухвалено рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ.

Отже, слідчий суддя врахував всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, та у відповідності до положень даної норми ухвалив обґрунтоване та законне рішення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.08.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 до 20.10.2025 включно залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4