Справа №293/1252/25
Провадження №1-кп/293/214/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000504 від 24.08.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілка Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має середню спеціальну освіту, неодруженого, утриманців не має, військовозобов`язаного,судимого вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 12.06.2025 ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

У достовірно невстановлений день, час та місці, однак не пізніше 24.08.2025 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї, а саме пістолету без передбаченого законом дозволу.

Так, у невстановлений слідством час, але не пізніше 24.08.2025, за невстановлених слідством обставин та у невстановленому місці ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з метою подальшого незаконного зберігання та носіння в своєму портфелі при собі, вогнепальної зброї, а саме пістолету «Марголіна», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи відповідного дозволу, незаконно придбав стрілецьку вогнепальну зброю пістолет МЦМ «Марголіна» номер екземпляру 1125.

Після чого, переслідуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 24.08.2025, за невстановлених слідством обставин, без передбаченого законом дозволу, помістив вказану вогнепальну зброю до свого портфелю, який тримав при собі та таким чином незаконного зберігав спортивну стрілецьку вогнепальну зброю пістолет МЦМ «Марголіна» номер екземпляру 1125.

В подальшому, 24.08.2025 о 00:10, за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками РПП СПД №1 ВП №1 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області зупинено військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при поверхневому огляді виявлено самозарядну спортивну стрілецьку вогнепальну зброю - 5.6 мм. (.22 LR) пістолет МЦМ (Марголіна цільовий, модернізований), з номером «1125», який останній усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи відповідного дозволу незаконно носив та зберігав при собі до 24.08.2025.

За наведених обставин ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Показав, що є військовослужбовцем та під час несення служби знайшов у автомобілі пістолет та зберігав у себе, оскільки уважав такий пістолет спортивною стрілецькою зброєю, а не вогнепальною.

Також надав пояснення про те, що під час зупинки працівниками поліції у нього був виявлений пістолет. Вказав, що зброю зберігав без мети збуту.

Просив суворо не карати. Щиро розкаявся у вчиненому.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд уважає безпосередньо досліджені докази, що характеризують обвинуваченого належними, допустимими та достовірними.

Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичних обставин кримінального провадження, викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин, суд уважає доведеним, що ОСОБА_4 умисно незаконно носив, зберігав, придбав вогнепальну зброю, без передбаченого законом дозволу, тому ці його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України.

Підстав, відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд установив, що останній раніше судимий, неодружений, утриманців не має, проходить військову службу, характеризується за місцем проживання та служби посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому суд враховує, що згідно із ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжує, враховуючи особу обвинуваченого, приймаючи до уваги, що тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення не настало, уважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України, що є необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Водночас з урахуванням встановлених обставин стосовно особи обвинуваченого, суд дійшов переконання, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

Важливим є те, що звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням буде сприяти його виправленню, вихованню та соціальній реабілітації та не становитиме "особистий і надмірний тягар для особи".

Підстав для обрання більш м`якого або тяжкого покарання суд не знаходить.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим суд також ураховує вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 12.06.2025, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу розміром 1000 (одна тисяча)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, який слід виконувати самостійно.

Підсумовуючи викладене, на переконання суду, саме визначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повністю відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Визначене обвинуваченому покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Цивільний позов не заявлено.

ІV. Вирішення питання щодо запобіжного заходу.

Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому слідстві та під час розгляду кримінального провадження в суді не обирався.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

V. Рішення щодо речових доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд уважає за необхідне вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

VІ. Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати у справі за проведення експертизи зброї (висновок від 27.08.2025 № СЕ-19/106-25/15859-БЛ) складають 3 119,90 грн (три тисячі сто дев`ятнадцять гривень 90 коп).

З ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у порядку ч.2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 2,7, 100, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

2. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік.

3. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4. Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме з 17.11.2025.

5. Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

6. Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 12.06.2025, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, виконувати самостійно.

7. Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертизи зброї у розмірі 3 119,90 грн (три тисячі сто дев`ятнадцять гривень 90 коп).

8. Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26.08.2025 на предмет зовні схожий на пістолет з наявним маркуванням «LR 2 МЦМ 125» та на рукоятці «MADE IN USSR» та предмет зовні схожий на магазин пістолета.

9. Речові докази по справі:

- DVD-R диск, марки «Verbatim», обємом 4,7 GB, з номером «CMDR47G-CFMWM03-6865 65ОР0231», який надано СРПП ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області з файлами екіпажу СРПП Неон 1307 відділу поліції №1 Житомирського РУП №1, на які було зафіксовано неправомірні дії гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відео з боді-камери інспектора СРПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 «export-dxtev», залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000504;

- предмет зовні схожий на пістолет з наявним маркуванням «LR 2 МЦМ 125» та на рукоятці «MADE IN USSR» та предмет зовні схожий на магазин пістолета, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області передати військовій частині НОМЕР_2 ДПС України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_6