Справа № 461/7529/25
Провадження № 1-кс/461/6071/25
УХВАЛА
01.10.2025 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
-мобільний телефон марки «Iphone 13» (IMEI НОМЕР_1 ) із встановленою сім-карткою з абонентським номером телефону НОМЕР_2 , який належить дружині ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Мax» (IMEI НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , без сім-картки), який зі слів ОСОБА_5 використовується для здійснення ним підприємницької діяльності.
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що вилучені в ході обшуку речі мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення та причетних осіб, а тому є необхідним долучення таких речей та документів до матеріалів кримінального провадження з метою використання його у доказуванні, отримання постійного безперешкодного доступу до них, недопущення їх відчуження, зміни або знищення. Вище вказані мобільні телефони постановою слідчого було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, на даний час в органу досудового розслідування існує сукупність підстав вважати, що вилучені мобільні телефони є речовими доказами у вказаному вище кримінальному провадженні, оскільки містять інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється в ході проведення досудового розслідування. Крім цього, накладення арешту на вилучені мобільні телефони надасть можливість використовувати їх як докази у цьому кримінальному провадженні, забезпечить безперешкодне проведення комп`ютерно-технічних експертиз, крім цього унеможливить зміну або знищення інформації, яка міститься на вказаних мобільних телефонах, що дозволить в подальшому встановити та перевірити факти вчинення кримінального правопорушення та надасть інформацію необхідну для розслідування вказаного провадження
Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки згідно клопотання просить проводити розгляд клопотання про арешт майна у відсутності власників вказаних об`єктів майна, а також захисників чи представників, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту такого, а також без участі слідчого та прокурора, які підтримують клопотання в повному обсязі.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Так, у відповідності до матеріалів, що слугували підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що службові особи органів місцевого самоврядування фіктивно працевлаштовують в органи державної влади чоловіків призовного віку, з метою одержання ними бронювання та подальшого уникнення від проходження військової служби під час дії на території України воєнного стану та оголошення загальної мобілізації.
На виконання доручення слідчого наданого в порядку ст. 40 КПК України оперативним підрозділом УКР ГУНП у Львівській області встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетні службові особи Дрогобицької районної військової державної адміністрації (надалі Дрогобицької РДА), котрі фіктивно працевлаштовують осіб призовного віку в органи державної влади, надаючи їм право на відстрочку від мобілізації, чим завдають істотної шкоди охоронюваним законом правам та державним інтересам, що унеможливлює виконання Указу Президента України №236/2025 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації».
Зокрема, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що т.в.о. начальника управління праці та соціального захисту Дрогобицької РДА ОСОБА_7 , діючи спільно із невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами Дрогобицької РДА, зловживаючи своїм службовим становищем, організувала фіктивне працевлаштування чоловіків призовного віку в управління праці та соціального захисту Дрогобицької РДА, з метою отримання ними бронювання та подальшого ухилення від проходження військової служби під час дії на території України воєнного стану та оголошення загальної мобілізації.
Так, з`ясовано , що в жовтні 2024 року на посаду головного спеціаліста відділу державних виплат та допомоги управління праці та соціального захисту Дрогобицької РДА призначено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у власності має нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність, зокрема продаж товарів.
Протягом жовтня 2024 року вересня 2025 року ОСОБА_5 жодних службових обов`язків, передбачених займаною в управлінні праці та соціального захисту Дрогобицької РДА посадою не виконував, натомість з метою прикриття своєї злочинної діяльності за вказівкою ОСОБА_7 на роботі з`являвся лише епізодично.
Крім цього, в липні 2024 року на посаду провідного спеціаліста відділу сімейної політики управління праці та соціального захисту Дрогобицької РДА призначено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Протягом липня 2024 року вересня 2025 року ОСОБА_8 жодних службових обов`язків, передбачених займаною в управлінні праці та соціального захисту Дрогобицької РДА посадою не виконував, натомість з метою прикриття своєї злочинної діяльності за вказівкою ОСОБА_7 на роботі з`являвся лише епізодично.
Вищевказане підтверджується матеріалами, зібраними в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
30.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова проведено обшук у нежитловому приміщенні №18 за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_5 . В ході проведення обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено:
- мобільний телефон марки «Iphone 13» (IMEI НОМЕР_1 ) із встановленою сім-карткою з абонентським номером телефону НОМЕР_2 , який належить дружині ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Мax» (IMEI НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , без сім-картки), який зі слів ОСОБА_5 використовується для здійснення ним підприємницької діяльності.
В ході проведення обшуку вказані мобільні телефони було оглянуто. За результатами огляду мобільного телефону ОСОБА_6 виявлено листування із ОСОБА_5 щодо здійснення останнім підприємницької діяльності, що може підтверджувати факт відсутності ОСОБА_5 за місцем офіційного працевлаштування в управлінні праці та соціального захисту населення Дрогобицької РДА, не виконання ним функціональних обов`язків, передбачених займаною посадою та фіктивність його працевлаштування виключно з метою бронювання.
Вище вказані мобільні телефони постановою слідчого було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є забезпечення речових доказів.
Арешт на вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
-мобільний телефон марки «Iphone 13» (IMEI НОМЕР_1 ) із встановленою сім-карткою з абонентським номером телефону НОМЕР_2 , який належить дружині ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Мax» (IMEI НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , без сім-картки), який зі слів ОСОБА_5 використовується для здійснення ним підприємницької діяльності.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 та інших слідчих групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1