Справа № 192/75/26
Провадження № 1-кс/192/18/26
Ухвала

Іменем України

"22" січня 2026 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_2 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000041 від 17 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

користувача майна ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, на обґрунтування якого зазначив, що 16 січня 2026 року об 11 годині 10 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , солдат, на посаді номер обслуги 1 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону), керуючи автомобілем марки «FORD-RANGER», іноземний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », рухаючись по автодорозі Дніпро-Кривий Ріг на території Дніпровського району Дніпропетровської області, поблизу повороту на с. Пашена Балка, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням автомобіля, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення із автобусом марки «Brand-NEOPLAN», військовий номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_5 , солдат, на посаді водія), який рухався у зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ВЧМТ, СГМ, різані рани лобної ділянки, забій м?яких тканин грудної клітини зліва, різана рана першого пальця лівої кисті. Пасажир автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , солдат, на посаді водія 1 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону) отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, забій м?яких тканин грудної клітини праворуч, закритий перелом лівої променевої кістки.

За даним фактом 17 січня 2026 року відомості внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час огляду 16 січня 2026 року було виявлено та вилучено до ВП № 1 автомобіль марки «FORD-RANGER», іноземний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » та автобус марки «Brand-NEOPLAN», військовий номер НОМЕР_4 , а 17 січня 2026 року вказані транспортні засоби визнані та долучені до провадження як речовий доказ.

Згідно із документацією на автомобіль марки «FORD-RANGER», іноземний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », вказаний транспортний засіб був переданий Благодійній організації «Міжнародний благодійний фонд Єдині з Україною» як гуманітарна допомога з Італії, тобто власником автомобіля є Благодійна організація «Міжнародний благодійний фонд Єдині з Україною», а користується автомобілем ОСОБА_4 .

Згідно із документацією на автобус марки «Brand-NEOPLAN», військовий номер НОМЕР_4 , власником автобуса є військова частина НОМЕР_6 , а користується автобусом ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що для збереження речових доказів та проведення експертиз слід накласти арешт на вилучене майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Представники власників та володільці транспортних засобів в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Користувач автомобіля «FORD-RANGER», іноземний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » ОСОБА_4 не заперечував проти арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що останнє підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Прокурором в якості мети накладання арешту на майно, було зазначено про необхідність збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення та пошкодження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як з`ясовано з матеріалів клопотання, 17 січня 2026 року були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості за №0000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

З протоколу огляду місця ДТП від 16 січня 2026 року об 11 годині 10 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «FORD-RANGER», іноземний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », рухаючись по автодорозі Дніпро-Кривий Ріг на території Дніпровського району Дніпропетровської області, поблизу повороту на с. Пашена Балка, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням автомобіля, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення із автобусом марки «Brand-NEOPLAN», військовий номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у зустрічному напрямку (а.с.5-13).

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ВЧМТ, СГМ, різані рани лобної ділянки, забій м?яких тканин грудної клітини зліва, різана рана першого пальця лівої кисті (а.с.24). Пасажир автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, забій м?яких тканин грудної клітини праворуч, закритий перелом лівої променевої кістки (а.с.25).

Автомобіль марки «FORD-RANGER», іноземний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » та автобус марки «Brand-NEOPLAN», військовий номер НОМЕР_4 під час огляду місця події 16 січня 2026 року були вилучені до ВП № 1 ДРУП № 1, а постановою слідчого від 17 січня 2026 року визнані речовим доказом по кримінальному провадженню, які визначено зберігати на території ВП № 1 ДРУП № 1 (а.с.29).

Постановами від 19 січня 2026 року призначено проведення судових експертиз технічного стану вказаних транспортних засобів (а.с.30,31).

Слідчий суддя посилається на те, що метою арешту майна, зокрема, є збереження речових доказів, а ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У даному випадку вважаю, що прокурором обґрунтовано в якості мети арешту майна зазначено збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення, пошкодження, якими є автомобіль марки «FORD-RANGER», іноземний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » та автобус марки «Brand-NEOPLAN», військовий номер НОМЕР_4 , а іншим способом зберегти речові докази інакше як шляхом арешту - неможливо.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування цього заходу - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль та автобус можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, а також у зв`язку з необхідністю подальшого проведення експертиз, вважаю за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя вважає, що прокурором було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора, в тому числі і власника та володільця майна, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Отже, відповідно до п. 1 п ч. 5 ст. 173 КПК слідчий суддя, задовольняючи клопотання про арешт майна, повинен в резолютивній частині ухвали зазначити перелік майна, на який накладено арешт, а відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК якщо слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, вважає за необхідне заборонити, обмежити право власників чи володільців розпоряджатися або користуватися майном, у резолютивній частині ухвали він повинен прямо про це зазначити, разом із вказівкою на майно, щодо якого застосовуються такі заборони чи обмеження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_2 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000041 від 17 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «FORD-RANGER», іноземний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », власником якого згідно декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 21 грудня 2023 року є Благодійна організація «Міжнародний благодійний фонд Єдині з Україною», яка зареєстрована за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 2, офіс 2, а користується автомобілем ОСОБА_4 - шляхом заборони розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказаний автомобіль.

Накласти арешт на автобус марки «Brand-NEOPLAN», військовий номер НОМЕР_4 , власником якого згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_6 Міністерства оборони України про введення в стрій автомобільної техніки військової частини НОМЕР_6 від 05 квітня 2025 року № 12 є військова частина НОМЕР_6 , а користується автобусом ОСОБА_5 - шляхом заборони розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказаний транспортний засіб.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню дізнавачем/слідчим, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які були відсутні при її проголошенні - з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1