Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 137/1716/25
У Х В А Л А

"15" грудня 2025 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Літин матеріали кримінального провадження №0003416 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Дане кримінальне провадження підсудне Літинському районному суду Вінницької області.

В провадженні не має підстав для закриття, повернення обвинувального акту чи направлення обвинувального акту для визначення підсудності.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про виклик обвинуваченого ОСОБА_3 та просить призначити справу до розгляду.

Також заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , оскільки 16.12.2025 року спливає строк тримання під вартою, а ризики передбачені ст.177 КПК України не відпали та продовжують існувати. Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив щодо призначення справи до розгляду та продовження запобіжного заходу і просить зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши учасників судового розгляду суд вважає, що клопотання прокурора пропродовдення строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, необхідно задовольнити. Так, згідно ч. 3 ст.331 КПК, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом. В той же час, абзацом 8 частини четвертої статті 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Як зазначено вище, відповідно до частини восьмої статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно тримання під вартою. Конституційний суд України у рішенні від 19.06.2024 по справі № 3-111/2023(207/23, 315/23) зазначив, що виходячи зі змісту приписів статей 3, 8, частин першої, другої статті 29, частини першої статті 55, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177, 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід. Отже, за частиною шостою статті 176 Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід. Таким чином, вирішення питання про визначення підозрюваному застави або ж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відноситься до повноважень слідчого судді, який приймає відповідне рішення за наслідками розгляду клопотання та встановлення наявності чи відсутності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України. Суд враховує ту обставину, що ОСОБА_3 є діючим військовослужбовцем ДССТ, при цьому підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який вчинений в умовах воєнного стану, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване правопорушення останній може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Свідки у цьому кримінальному провадженні в суді ще не допитувались, а тому наявність вказаного ризику є обґрунтованою. Беручи до уваги, що строк тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 16.12.2025 р. та обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює не продовження тримання під вартою або застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, відсутні. Суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченому під вартою, виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші, наведені вище обставини, передбачені ст. 178 КПК України, суд вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, вказаних у ст. 194 КПК України, у зв`язку із чим, вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560,00 грн., як обґрунтовану та достатню для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. На переконання суду саме такий розмір застави, що встановлюється судом в межах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатний запобігти відповідним ризикам, та забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. Таким чином, суд вважає в доцільності задоволення клопотання та продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження суд вважає, що кримінальне провадження за №137/1693/24 необхідно призначити до розгляду по суті. На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 314-316, 350, 400 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12.02.2026 включно. Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , наступні обов`язки: - прибувати на виклики суду за першою вимогою; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи; - утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні. Якщо ОСОБА_3 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України. Кримінальне провадження № 137/1716/25 відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у кримінального правопорушення, передбачених ч.5 ст. 407 КК України призначити до судового розгляду на 23.12.2025 року на 12:00 год. в приміщенні Літинського районного суду Вінницької області у відкритому судовому засіданні в складі судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 . Ухвала суду, в частині продовження строку запобіжного заходу, може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

С Суддя: ОСОБА_1