Номер провадження: 11-сс/813/148/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001504 від 06.12.2025 року за апеляційною скаргою прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 09.12.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бочманівка, Котовського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

Слідчим відділенням ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001504 від 06.12.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

07.12.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 05.12.2025 року, в період часу з 19:00 год. по 23:00 год., ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи у відпустці, відпочивав у клубі «Палладіум», що розташований за адресою: м.Одеса, вул.Італійський бульвар, буд. 4.

Після закриття вищевказаного закладу о 23:00 год., ОСОБА_9 вийшов з його приміщення на вулицю де викликав собі таксі та очікував на його прибуття щоб доїхати до місця тимчасового мешкання у м. Одесі.

В цей час, поряд з ОСОБА_9 на вулиці, також стояли раніше незнайомі йому пересічні громадяни, які також відпочивали у вищевказаному закладі та очікували на прибуття таксі, а саме ОСОБА_10 з трьома дівчинами до якого звернувся ОСОБА_9 та розпочав з ним розмову. Під час розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, у зв`язку із чим ОСОБА_10 зателефонував по мобільному телефону та попросив допомогу у свого знайомого ОСОБА_11 , який здійснював охорону клубу «Палладіум». На прохання ОСОБА_10 про допомогу через декілька хвилин до ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ще чотири охоронці клубу «Палладіум». Під час спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_9 , між ними виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи характер суспільно небезпечного діяння та можливі наслідки його настання, ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Італійський бульвар, буд. 4, 05.12.2025 о 23:23 год., володіючи навичками та технікою бойового мистецтва такого як Тайський бокс - муай-тай, застосував один із прийомів рукопашного бою, та наніс один потужний удар твердою стороною ліктя правої руки зігнутої у суглобі в область правої сторони голови ОСОБА_9 , який стояв навпроти нього, засунувши руки в кармани одягу, тим самим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, багатоуламкового імпресійного перелому передньої стінки лобової пазухи справа, перелому верхньої стінки правої орбіти, забою м`яких тканин параорбітальної області справа з наявністю підшкірної емфіземи, гемосинус.

В подальшому ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а потерпілий ОСОБА_9 з наявними тілесними ушкодженнями через деякий час звернувся до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 10» Одеської міської ради, розташованої за адресою: м. Одеса, вулиця Олексія Вадатурського, буд. 61а, де йому було надано невідкладну кваліфіковану медичну допомогу з операційним втручанням.

08.12.2025 року слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 09.12.2025 року в задоволенні клопотання слідчого відмовлено та до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошення повітряної тривоги з метою перебування в укритті, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Строк дії ухвали до 05.02.2026 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Вимоги апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, а також не прибути до суду за судовим викликом, так як після вчинення ним тяжкого злочину покинув місце події.

Крім того, існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_9 та свідків у кримінальному провадженні, з якими він знайомий.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України прокурор посилається на те, що ОСОБА_7 , не працевлаштований, джерела його доходів для існування не відомі, що свідчить про наявність, того що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

За наявності вищевказаних ризиків, беручи до уваги насильницький характер скоєного злочину, прокурор вважає доцільним застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інші менш сурові запобіжні заходи не забезпечать виконання ним процесуальних обов1язків, передбачених КПК України.

Захисник ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на відсутність заявлених стороною обвинувачення ризиків та не порушення підозрюваним умов застосованого до запобіжного заходу.

Прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, апеляційну скаргу просив задовольнити.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України (далі КПКЩ) неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

З огляду на положення ч.4 ст.405 КПК апеляційний суд вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст.404 КПК передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні/продовженні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК.

Відповідно до вимог ст.177 КПК, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177, 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування/продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

За результатами розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя не погодився з доводами клопотання про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відмовив у задоволенні клопотання слідчого, застосувавши запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_7 оголошено про підозру та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані слідчим до клопотання докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри.

Водночас колегія суддів вважає, що на теперішній час відсутня нагальна потреба для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи особу ОСОБА_7 та відсутність фактів порушення ним умов домашнього арешту з дня винесення оскарженої ухвали.

Так, колегія суддів встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 є військовослужбовцем - курсантом 4 навчального курсу загону підготовки спеціалістів забезпечення та експлуатації військової техніки ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наданою захисником копією довідки Військової академії (м.Одеса) від 09.12.2025 за №1/55/2738.

Під час дії військового стану на території України військовослужбовцям без дозволу командира заборонено покидати територію гарнізону, тому військовослужбовець ОСОБА_7 без дозволу начальника Військової академії (м.Одеса) не має можливості покинути територію гарнізону (м. Одеса).

Крім того, у ОСОБА_7 відсутній паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що унеможливлює перетин підозрюваним державного кордону України у пунктах пропуску.

Колегія суддів також враховує наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, він одружений (подружжя чекає на народження дитини), має постійне місце проживання.

Всі вищевикладені обставини на переконання апеляційного суду істотно зменшують ступінь існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК.

Щодо ризику впливу на потерпілого колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту цілком запобігає вказаному ризику.

Завлений прокурором ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, апеляційний суд вважає недоведеним, з огляду на те, що ОСОБА_7 вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги всі викладені вище обставини, колегія суддів не вбачає нагальної потреби в застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не надано суду доказів, які вказують на те, що застосований оскарженою ухвалою до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, не забезпечує належної процесуальної поведінки останнього.

Даних про те, що з моменту застосування такого запобіжного заходу, на протязі майже двох місяців, підозрюваний порушував умови перебування під домашнім арештом матеріли справи не містять.

За таких обставин, доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з посиланням лише на тяжкість обвинувачення, за відсутністю порушень підозрюваним умов перебування під домашнім арештом, не є достатньою підставою для обрання виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Порушень положень КПК під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.

Колегія суддів також враховує, що підозрюваний з`явився до Одеського апеляційного суду за першою вимогою для участі в судовому засіданні, що також спростовує доводи прокурора про існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2025 року, якою в кримінальному провадженні №0001504 від 06.12.2025 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4