Справа № 175/5476/25
Провадження № 1-кп/175/749/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000330 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, раніше судимого:

-29 січня 2025 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до пробаційного нагляду на строк один рік;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

14 березня 2025 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 протягом року після засудження за ст. 309 КК України, знаходячись в парку Ювілейному в м. Краматорську Донецької області, проходячи по алеї побачив на землі, поруч з однією з розташованих вдовж алеї лавок, коробок з під сирників. Піднявши вказаний коробок, ОСОБА_4 його розгорнув та побачив в середині паперовий згорток з психотропною речовиною, будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, він зрозумів, що вказана речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP. В цей момент, у ОСОБА_4 , виник умисел, спрямований на придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, для особистого вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи особою протягом року засудженою за ст. 309 КК України, взяв вище зазначений коробок з під сирників, всередині якого знаходиться паперовий згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною та поклав собі до сумки, одягненої на ньому через плече, тим самим незаконно, умисно, придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину PVP для особистого вживання, без мети збуту.

Цього ж дня ОСОБА_4 приблизно о 14 годині 05 хвилин був зупинений в парку «Ювілейний» поблизу буд. № 8, по вул. Паркова, в м. Краматорську працівником поліції, відповідно до положень ст. 32 ЗУ «Про поліцію», п. 7 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» та постанови КМУ від 29.12.2021 року №1456 «Про затвердження порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», з метою перевірки документів, та на запитання про зберігання заборонених речей при собі, ОСОБА_4 повідомив, що в одягненій на ньому сумці через плече, зберігається особливо небезпечна психотропна речовина, яку він незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

14 березня 2025 у період часу з 15 годин 00 хвилини по 15 годин 14 хвилин, на відстані 10 метрів від огорожі церкви по вул. Паркова та 120 метрів від будинку 8 по вул. Паркова в м. Краматорську, під час огляду місця події працівниками поліції у ОСОБА_4 в одягненій на ньому сумці через плече, виявлено та вилучено коробок з під сірників з паперовим згортком з кристалічною речовиною масою 0,6634г, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он) становить 0,5327 г, яку ОСОБА_4 , будучи особою протягом року засудженою за ст. 309 КК України умисно, незаконно, придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, що вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчинених ним злочинів, а прокурор не висловила жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше був судимий за вчинення кримінального проступку, судимість за вчинення якого не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, він офіційно не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями психічного характеру, не значиться, знаходиться під динамічним спостереженням у лікаря-нарколога.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що зазначені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого і його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Разом із цим, оскільки обвинувачений скоїв цей злочин після постановлення вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року, але до повного відбуття покарання, тому суд вважає необхідним призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком. При цьому покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року у виді пробаційного нагляду згідно з вимогами ч. 1 ст. 72 КК України підлягає переведенню в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, так само як і положень ст. 75 КК України судом не встановлено.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичної затримки на виконання вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: порошкоподібну речовину масою 0,6435г в фольговому згортку (упаковка експерта, оформлена написом «1а»), фрагменти полімерного матеріалу чорного кольору масою 0,1537г. в фольговому згортку (упаковка експерта, оформлена написом «1б»), порожній паперовий згорток, порожню коробку з-під сирників, первинна упаковка, в спец-пакеті, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, згідно з квитанцією № 185, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 копійок.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку складено 01 жовтня 2025 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1