У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

22.10.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання у кримінальному провадженні на ОСОБА_6 за ст. 336 КК України, -

в с т а н о в и в :

Городоцьким відділом Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області на підставі ст. 283 КПК України скеровано у Городоцький районний суд Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000029 від 10.06.2025 на ОСОБА_6 за ст. 336 КК України.

Ухвалою судді від 30.06.2025 призначено підготовче судове засідання.

Захисник ОСОБА_5 28.07.2025 подав, а в судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ст. 336 КК України та закриття провадження у справі на підставі ст. 48 КК України, оскільки підзахисний отримав відстрочку від мобілізації відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 05.11.2025 у зв`язку із постійним доглядом за хворою матір`ю, інше.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання підтримав з мотивів у ньому наведених, окрім цього пояснив, що у червні 2024 року ухилився від призову на військову службу через релігійні переконання та усно повідомляв працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 про наявність у нього підстав для відстрочки, однак оформив таку відстрочку лише після виклику його в суд, як обвинуваченого, інше.

Прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 336 КК України, з підстав, передбачених ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання, оглянувши матеріали обвинувального акта, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтями 44, 48 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

У пункті 7 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23.12.2005 №12 роз`яснено, що законом визначено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому слід розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.04.2023 року у справі №157/1091/22 (провадження №51-3787 км 22), відповідно до якого особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи в суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

В постанові від 15.04.2021 у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) Верховний Суд зазначив, що такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом тощо.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.

Отже, отримання ОСОБА_6 відстрочки від призову на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не може бути визнано змінами умов життєдіяльності обвинуваченого в розумінні ст. 48 КК України, оскільки така обставина не існувала на момент вчинення обвинуваченим інкримінованого йому у вину кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та не стала для нього стримуючим фактором, який спонукав би його не вчиняти кримінальне правопорушення. Крім того, така відстрочка є обмеженою у часі та відповідно до долученого військово-облікового документу Резерв + діє до 05.11.2025.

Оскільки отримання особою відстрочки від призову не співвідноситься з вимогами ст. 48 КК України, підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України, у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження, суд не убачає.

Керуючись ст. 284, 314, 372 КПК України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7