Справа №705/5022/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 від 03.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Родниківка Уманського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, який осіб на утриманні не має, проходить військову службу за мобілізацією та перебуває у розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 14.12.2021 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу 850 грн; 2) 07.01.2025 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді громадських робіт 80 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, 26.05.2025 близько 19 год. 30 хв., перебуваючи на території будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс один удар кулаком правої руки в область носа, один удар кулаком правої руки в область голови та один удар кулаком правої руки в область обличчя, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді округлого синця на спинці та правому крилі носа, що згідно з висновком експерта в галузі судово-медичної експертизи № 05-7-01/272 від 10.06.2025, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що дійсно, 26.05.2025 у вечірній час під час сварки з ОСОБА_6 наніс їй кілька ударів кулаком в область голови та обличчя. Просив суворо не карати, наполягав, що усвідомив протиправність своїх дій та зробив для себе належні висновки.

Покази обвинуваченого є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву.

Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою вину за ч. 1 ст. 125 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлена правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.

Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні, тому засуджує його за ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; конкретні обставини його вчинення; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, покарання за попереднім вироком не відбув; має місце реєстрації та постійне місце проживання, де характеризується посередньо; є військовослужбовцем; не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність бути покараним за вчинене.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, те, що він раніше судимий, його вік та стан здоров`я, пом`якшуючу покарання обставину (щире каяття) та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене, у виді штрафу.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Судом встановлено, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.01.2025 обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Відповідно до Довідки № 2449/34/17/7-25 від 10.06.2025, виданої Уманським РВ в Черкаській області Філії ДУ «Центр пробації», станом на 10.06.2025 засуджений ОСОБА_4 покарання у виді 80 год. громадських робіт, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.01.2025, не відбув у зв?язку з мобілізацією до Збройних сил України.

За правилами ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно. При цьому положення ч. 3 ст. 72 КК України вказують на необхідність застосування положень ст. 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків. У той же час ч. 3 ст. 72 КК України передбачає неможливість складення цього покарання з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

Отже, в даному випадку, призначаючи ОСОБА_4 покарання за нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України належить приєднати до нього невідбуте покарання за попереднім вироком та призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді сукупності невідбутого покарання за попереднім вироком і покарання за новим вироком, при цьому на підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначені покарання мають виконуватися самостійно.

Під час досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався, з урахуванням обставин вчиненого злочину та особи винного суд не вбачає підстав для застосування такого заходу на період до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати невідбуте покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.01.2025 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, та 80 годин громадських робіт.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним у порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1