Справа № 303/6217/25
У Х В А Л А

04 лютого 2026 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України, уродженки м.Потсдам Німеччина,

жительки

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001487, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 вказала, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підстави для повернення обвинувального акта або для закриття кримінального провадження на даній стадії відсутні, як наслідок, слід призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, а також доручити територіальному органу з питань пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченої.

Представник потерпілої ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просив задоволити подане ним до суду до початку підготовчого судового засідання письмове клопотання про повернення матеріалів кримінального провадження №0001487 від 04.12.2024 року на додаткове розслідування, яке мотивував з наступних підстав.

Вважає, що кримінальне провадження № 0001487 від 04.12.2024 року слід повернути на додаткове розслідування так як під час порушення справи, провадження дізнання і досудового слідства були допущені такі порушення вимог КПК, без усунення яких вона не може бути призначена до судового розгляду, а саме:

При складанні процесуальних документів було допущено ряд суттєвих помилок та недочностей, а саме: на а.с. 6 зазначено, що ДТП було скоєно 26.11.2024 року, а в рапорті старшого інспектора чергового Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області було записано, що 22.10.2024 року о 12 год. 25 хв. до лікарні КНП «Лікарня Святого Мартина» звернулася громадянка ОСОБА_5 , 21.05.1971 року

Ст. 2 із 4

народження про нанесення їй тілесних ушкоджень, тобто виходить, що потерпіла звернулася до лікарні ще до скоєння ДТП. На а.с. 15 зазначено, що номерний знак автомобіля обвинуваченої чомусь вказано НОМЕР_1 , а насправді має бути НОМЕР_2 . На а.с. 23 вказано, що в матеріалах справи відсутній оригінал історії хвороби та не взято до уваги перебування потерпілої на лікуванні в поліклінічному відділенні КНП «Лікарня Святого Мартина» та КНП «Медичний центр» з 28.11.2024 року по 30.12.2024 рік. Тільки є матеріали, що потерпіла перебувала на лікуванні тільки 2 дні.

Крім того, на а.с. 50 клопотання слідчого про призначення судово-медичної експертизи в Ужгородському обласному бюро СМЕ було прийнято тільки через 2 місяці з моменту скоєння ДТП, коли майже всі тілесні ушкодження, тобто гематоми, синці зникли або загоїлися. Чомусь в матеріалах справи відсутня заява потерпілої про призначення експертизи. На а.с. 74 «Згідно п.2.2.2 Правил судово медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а в матеріалах зазначено тільки 2 дні. На а.с. 91 у висновку експертизи транспортного засобу від 17.07.2025 року зазначено, що на момент експертного дослідження рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля обвинуваченої перебували у працездатному стані та могли виконувати функції, передбачені його інструкцією. Таким чином, у обвинуваченої були всі можливості уникнути ДТП, але по її вині, цього не сталося. На а.с. 96 у постанові слідчого про призначення комплексної судової інженерно-транспортної та фототехнічної експертизи від 14.07.2025 року допущена помилка, яка має суттєве значення, а саме, говориться, що автомобіль білого кольору, який належить обвинуваченій, що зафіксований на наданому на дослідження файлі, який виконував маневр повороту і т.д., а насправді, цей автомобіль є серебристого кольору і знову неточність номерного знаку НОМЕР_1 , замість НОМЕР_2 . Таким чином суд буде визначати, яким транспортним засобом було скоєно ДТП, білого чи серебристого кольору і який дійсно був номерний знак е-Golf (номерний знак НОМЕР_1 чи НОМЕР_2 ). Крім цього в ЄРДР про скоєння злочину було внесено тільки 04.12.2025 року на 9-й день, коли це потрібно було зробити негайно протягом доби. Також було важливе упущення слідства в тому, що не був допитаний свідок ОСОБА_9 , який був безпосереднім свідком скоєного ДТП і який йшов тоді разом з потерпілою.

Крім того на а.с. 115 у висновках слідчий зазначає, що у даній дорожньо-транспортній обстановці пішохід ОСОБА_5 повинна була керуватися вимогами п.4.7 ПДР. Але чомусь він не посилається на інші пункти, зокрема: п.4.2, п.10.4, п. 16.2, п.18.1, п.18.3 та п.18.4. На а.с. чомусь відсутні в матеріалах справи сторінки від 116-121, незрозуміла і безладна нумерація матеріалів справи. Вищевказане є підставою повернути матеріали даного кримінального провадження на додаткове розслідування.

В підготовчому судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 не наполягав на задоволенні клопотання про повернення матеріалів кримінального провадження №0001487 від 04.12.2024 року на додаткове розслідування у повному обсязі з підстав наведених у ньому та відсутності у матеріалах даного кримінального провадження пояснення ОСОБА_9 .

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання свого представника з підстав наведених ним у клопотанні та просила повернути дану справу на додаткове розслідування, у зв`язку з тим, що під час проведення досудового розслідування не було допитано безпосереднього свідка ДТП за її та обвинуваченої участі, а саме ОСОБА_9 .

Обвинувачена ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила признати обвинувальний акт до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_7 заперечила проти задоволення клопотання представника потерпілої та висловила позицію щодо безпідставності клопотання адвоката ОСОБА_6 , оскільки обвинувальний акт не містить порушень вимог ст. 291 КПК України, що зумовлює необхідність його повернення на додаткове розслідування, яке зокрема не передбачено нормами КПК України.

Ст. 3 із 4

Вирішуючи клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення справи на додаткове розслідування, заслухавши думки з цього приводу учасників кримінального провадження, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Згідно вимог п.3 та п.5 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, такі рішення: повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу або призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

При цьому, на переконання суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акта підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.

Тобто, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, а не на додаткове розслідування, оскільки положення КПК України не містять правової норми, яка б давала суду таку можливість.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що доводи представника потерпілої ОСОБА_6 про наявність підстав для повернення кримінального провадження на додаткове розслідування не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та на вимогах КПК України, у зв`язку з чим клопотання про повернення матеріалів кримінального провадження №0001487 від 04.12.2024 року на додаткове розслідування, не підлягає задоволенню.

Отже, відсутні підстави для прийняття судом рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України.

Тому необхідно призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

На підставі пункту 6 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд доручає представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до вимог ч.1 ст.316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Також судом поставлено на обговорення про прийняття до розгляду у даному провадженні заявлений до початку судового розгляду цивільний позов потерпілої

ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Прокурор не заперечила з приводу прийняття до розгляду у даному провадженні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 , кожен окремо, просили прийняти у даному провадженні до розгляду заявлений нею цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Обвинувачена ОСОБА_3 не заперечила щодо прийняття у даному провадженні цивільного позову потерпілої.

Захисник ОСОБА_7 не заперечила щодо прийняття цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 за умови, що такий відповідає нормам ЦПК України.

Вислухавши доводи учасників кримінального провадження, та вивчивши цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства..

Згідно з ч. 1 ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, та яка (який) в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила (пред`явив) цивільний позов.

Отже враховуючи, що в даному провадженні не розпочато судовий розгляд, а ОСОБА_5 визнана у кримінальному провадженні за №0001487 від 04.12.2024 року потерпілою, яка вважає, що кримінальним правопорушенням їй завдано матеріальну та моральну шкоду, цивільний позов відповідає вимогам ЦПК України, тому суд вважає за можливе та необхідне прийняти до розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Керуючись ст.ст. 314, 314-1, 315, 316, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні о 13 год. 15 хв. 13 лютого 2026 року з участю учасників кримінального провадження.

Доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_3 .

У задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про повернення справи на додаткове розслідування відмовити.

Прийняти до розгляду у даному кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Копію позовної заяви з додатками вручити обвинуваченій та захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1