справа № 619/7456/25
провадження № 1-кс/619/1183/25
УХВАЛА

іменем України

11 грудня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001225 від 07 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Начальник Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001225 від 07 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюючи свій обов`язок з захисту територіальної цілісності та незалежності України від злочинних посягань держави агресора Російської Федерації, у період з 06.12.2025 на 07.12.2025 виконуючи на підставі бойового розпорядження бойове завдання у складі свого підрозділу, на бойовій позиції «ГРАБ», що розташована на околиці села Гоптівка Дергачівської територіальної громади Харківського району Харківської області, поблизу Державного кордону України, ніс службу на вказаній позиції разом з п`ятьма військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , в тому числі з військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на посаді розвідника-навідника 3 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , старшим солдатом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 07.12.2025 близько 00 год 05 хв у військовослужбовця ОСОБА_4 під час несення служби на бойовій позиції «ГРАБ», та перебування в бліндажі № 1, виник умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті військовослужбовцю ОСОБА_5 , на ґрунті конфліктної ситуації з останнім, що виникла на передодні, після чого ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільного небезпечні наслідки у вигляді смерті людини, бажаючи та свідомо припускаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, спрямованими на позбавлення життя іншої людини, взяв ввірену йому табельну автоматичну зброю автомат системи Калашникова «АК-74», калібру 5,45 мм, 1988 року виробництва, з заводським номером НОМЕР_2 , та направився до бліндажу № 2 бойової позиції «ВУЛКАН», де перебував військовослужбовець ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 .

Надалі, військовослужбовець ОСОБА_4 з ввіреною йому табельною автоматичною зброєю у руках, а саме: автоматом системи Калашникова «АК-74», калібру 5,45 мм, 1988 року виробництва, з заводським номером НОМЕР_2 , підійшовши до входу в бліндаж № 2 бойової позиції «ГРАБ», який був закритий ковдрою, відвів у бік ковдру, та перебуваючи на близькій відстані до військовослужбовця ОСОБА_5 , здійснив у його бік шість пострілів, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних вогнепальних кульових проникаючих наскрізних поранень тіла, від яких ОСОБА_5 помер на місці.

07.12.2025 за підозрою у вчиненні даного злочину в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_4 , якому того ж дня оголошено підозру за ч. 1 ст. 115 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, під час особистого обшуку ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: куртка польового літнього костюму піксельної розкраски, штани утеплені польові піксельної розкраски, які запаковані до різних паперових картонних коробок з пояснювальними написами та підписами понятих.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 07.12.2025 вказані вище речі визнано речовими доказом у кримінальному провадженні.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення відповідних експертиз та проведення інших слідчих дій.

Оскільки вище вказане майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 64-2, 167-174 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведеннясудових експертиз, та яке може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його присутності, просив клопотання задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття судом необхідних заходів для забезпечення явки в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2025 року до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001225 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

07.12.2025 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області під час особистого обшуку ОСОБА_4 виявлено та вилучено: куртка польового літнього костюму піксельної розкраски, штани утеплені польові піксельної розкраски, які запаковані до різних паперових картонних коробок з пояснювальними написами та підписами понятих.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 07.12.2025, вказані вище предметивизнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, вказане у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів необхідність арешту тимчасового вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0001225 від 07 грудня 2025 року на тимчасово вилучене майно, яке було виявлено та вилучено 07.12.2025 під час особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме на:

- куртку польового літнього костюму піксельної розкраски, штани утеплені польові піксельної розкраски,які запаковані до різних паперових картонних коробок з пояснювальними написами та підписами понятих,який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном на час проведення експертних досліджень, в межах строку досудового розслідування.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності вищевказаних осіб під час оголошення судового рішення, його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, контроль за виконанням покласти на начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1