Справа № 685/1096/24
Провадження № 1-кп/685/22/25
В И Р О К

іменем України

18 грудня 2025 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції)

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в селищі Теофіполь кримінального провадження № 0000343, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.08.2024, про обвинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Теофіполь Хмельницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, офіційно не працює, депутатом не обирався, військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 08.04.2024 Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ст.126-1 Кримінального кодексу України засуджений до покарання у виді 150 годин громадських робіт, 22.05.2025 Хмельницьким апеляційним судом за ч. 2 ст. 389 КК України засуджений до покарання у виді 1 року обмеження волі з частковим приєднанням на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08.04.2024 та остаточно призначеним покаранням у виді 1 року 10 днів обмеження волі, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне психологічне насильство щодо подружжя, а саме щодо його дружини ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

ОСОБА_4 , засуджений вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08.04.2024 у справі № 685/269/24 за вчинення домашнього насильства стосовно своєї дружини ОСОБА_6 за ст.126-1 Кримінального кодексу України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, на шлях виправлення не встав та порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до своєї гідності і не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність, а також в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_4 продовжив умисно і систематично вчиняти домашнє насильство психологічного характеру, щодо його дружини ОСОБА_6 , а саме, за місцем спільного проживання в житловому будинку АДРЕСА_1 : 1) 13.04.2024 близько 20 год 00 хв, вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловлюванні щодо ОСОБА_6 нецензурними та образливими словами, за що постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18.04.2024 у справі № 685/433/24 ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; 2) 17.04.2024, близько 00 год 10 хв вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловлюванні щодо ОСОБА_6 нецензурними та образливими словами, погрозах фізичною розправою, за що постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08.05.2024 у справі № 685/510/24 ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; 3) 02.06.2024, близько 01 год 00 хв, а також 02.06.2024 близько 02 год 30 хв, вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловлюванні щодо ОСОБА_6 нецензурними та образливими словами, погрозах фізичною розправою, за що постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12.06.2024 у справі № 685/674/24 ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Надалі, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення 13.04.2024, 17.04.2024, 02.06.2024, 02.06.2024 домашнього насильства щодо його дружини ОСОБА_6 , належних висновків не зробив, на шлях виправлення не встав, та перебуваючи 19.08.2024 близько 23 год 00 хв за місцем спільного проживання з його дружиною ОСОБА_6 в житловому будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань потерпілій та усвідомлюючи їх настання, ОСОБА_4 продовжив свої злочинні дії, спрямовані на умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї дружини ОСОБА_6 , що призводить до її психологічних страждань, висловлювався щодо своєї дружини ОСОБА_6 нецензурними та образливими словами, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, у зв?язку із чим потерпіла ОСОБА_6 звернулася із заявою в поліцію.

Внаслідок вчинення ОСОБА_4 13.04.2024 близько 20 год 00 хв, 17.04.2024 близько 00 год 10 хв, 02.06.2024 близько 01 год 00 хв, 02.06.2024 близько 02 год 30 хв та 19.08.2024 близько 23 год 00 хв домашнього насильства щодо дружини ОСОБА_6 , потерпіла піддалась психологічним стражданням, які полягали у знижені настрою, емоційній вразливості, зацикленості на емоційно-негативних переживаннях, відчутті приниження та образи, невпевненості, що відповідно до висновку судової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи № 655 від 09.09.2024 мало психотравмуючий вплив на потерпілу ОСОБА_6 у ситуаціях систематичного вчинення психологічного насильства в сім?ї та спрямування психотравмуючої дії ОСОБА_4 на потерпілу ОСОБА_6 .

Зазначене діяння ОСОБА_4 є домашнім насильством, тобто умисним систематичним психологічним насильством щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 та становить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні 18.12.2025, підтвердив обставини, які викладені у обвинувальному акті, а саме, що 19.08.2024 близько 23 год 00 хв, перебуваючи за місцем спільного проживання з його дружиною ОСОБА_6 в житловому будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , будучи засудженим 08.04.2024 вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області за вчинення домашнього насильства стосовно своєї дружини ОСОБА_6 за ст.126-1 Кримінального кодексу України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, продовжуючи свої злочинні дії, відносно дружини ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань потерпілій та усвідомлюючи їх настання, вчинив відносно ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловлюванні щодо неї нецензурними та образливими словами, у зв?язку із чим потерпіла ОСОБА_6 зазнала домашнього насильства. При допиті обвинувачений також повідомив, що винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав, розкаюється у вчиненому, ствердив, що на даний час примирився з потерпілою.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтверджується показаннями свідків та письмовими документами.

Так, допитаний в судовому засіданні 28.05.2025 свідок ОСОБА_7 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, повідомив суду, що працює у Національній поліції, під час його перебування 19.08.2024 на добовому чергуванні, близько опівночі на його мобільний телефон зателефонував дільничний інспектор поліції ОСОБА_8 та повідомив про конфлікт між подружжям, після чого він виїхав на місце події, прибувши за адресою виклику, ще перебуваючи на вулиці, поліцейський почув крики, що лунали з будинку, після чого зайшовши до житлового приміщення, точного номера будинку не пригадав, у АДРЕСА_1 , він став очевидцем словесного конфлікту між чоловіком та жінкою. При цьому, громадянин ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння, поводився агресивно, кричав на свою дружину ОСОБА_6 , нецензурно висловлювався на її адресу, погрожував дружині фізичною розправою, це відбувалось у присутності дітей у житловій кімнаті будинку. Працівники поліції мали намір затримати громадянина ОСОБА_4 з метою припинення правопорушення та недопущення подальшого загострення ситуації, проте потерпіла відмовилась від затримання свого чоловіка, пояснивши, що він однаково повернеться додому, натомість, вона звернулася з проханням доставити її до місця проживання матері в село Коров?є, що й було здійснено. Зазначений конфлікт явно виходив за межі дрібного побутового інциденту, про що, зі слів свідка, свідчив стан потерпілої, яка була налякана, перебувала у стресовому стані.

Допитаний в судовому засіданні 28.05.2025 свідок ОСОБА_9 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, повідомив суду, що працює у Національній поліції України, за час служби неодноразово приїжджав на виклики за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 за повідомленнями про випадки домашнього насильства, і під час його перебування 19.08.2024 на добовому чергуванні, він виїжджав на виклик з приводу домашнього насильства за місцем проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 , по приїзду на виклик став свідком того, що ОСОБА_4 кричав на свою дружину ОСОБА_6 , вживав образливі вислови та погрожував їй фізичною розправою,. потерпіла була налякана і просила доставити її до її матері, що й було здійснено; свідок зазначив, що конфлікт, який мав місце 19.08.2024, виходив за межі побутової сварки, про що свідчив стресовий стан потерпілої.

Окрім цього, обставини інкримінованого обвинуваченому правопорушення підтвердила також допитана в судовому засіданні 28.05.2025 свідок ОСОБА_10 , яка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, повідомила суду, що є матір`ю потерпілої, близько опівночі у день події її дочка ОСОБА_6 зателефонувала їй і повідомила, що ОСОБА_4 нецензурно лається на неї, погрожує ОСОБА_6 розправою, кричить, вчиняє насильницькі дії у присутності дітей та намагається вчинити бійку, після чого свідок викликала поліцію, яка прибула на місце події та привезла дочку до матері. Свідок також повідомила, що випадки домашнього насильства у сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_6 траплялись неодноразово.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України підтверджується також письмовими документами.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про дане кримінальне правопорушення внесено в ЄРДР 21.08.2024 за № 0000343 на підставі письмової заяви потерпілої ОСОБА_6 (Т. 1, а.с. 83).

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, оформленого 21.08.2024 та зареєстрованого в журналі єдиного обліку (ІТС) 21.08.2024 за № 1120, вбачається, що ОСОБА_4 , як повідомила потерпіла ОСОБА_6 , 18.08.2024 близько 23:00 год за місцем його проживання вчинив відносно потерпілої ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався нецензурними та образливими словами на її адресу та адресу малолітніх дітей, погрожував дружині фізичною розправою (Т.1, а.с. 84).

Факт перебування обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 . З 08.10.2022 у подружніх стосунках підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ВІД 09.02.2023 (Т. 1 а.с. 190).

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18.04.2024 у справі № 685/433/24 підтверджується факт притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення 13.04.2024 домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_6 , тобто, вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (Т.1, а.с. 88).

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08.05.2024 у справі № 685/510/24 підтверджується факт притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення 17.04.2024 домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_6 та невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, тобто, вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (Т.1, а.с. 89).

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12.06.2024 у справі № 685/674/24 підтверджується факт притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення 12.06.2024 домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_6 та невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, тобто, вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (Т.1, а.с. 90).

Факт спричинення об`єктивованими у систематичне вчинення психологічного насильства діями обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його дружини ОСОБА_6 психологічних страждань потерпілій підтверджено висновком судово-психіатричного експерта № 655 (Т.1, а.с. 96-98) унаслідок експертизи, проведеної за постановою старшої слідчої СВ ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_11 постанови про призначення судової амбулаторної психолого-психіатричної експертизи від 06.09.2024 (Т.1, а.с. 94-95).

Зазначеним висновком судово-психіатричного експерта № 655 від 09.09.2024 обстеження провела судово-психолого-психіатрична комісія у складі старшого судово-психіатричного експерта ОСОБА_12 та старшого судового експерта-психолога ОСОБА_13 , які, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, підтвердили в висновку експерта, що потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляє розлад адаптації, змішану тривожно-депресивну реакцію; психічний стан потерпілої ОСОБА_6 дозволяв та дозволяє їй розуміти характер і значення вчинених відносно неї дій, а також констатовано, що ситуації, які склалися між потерпілою ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_4 , 13.04.2024, 17.04.2024, 02.06.2024 (о 01 год. 00 хв. та о 02 год. 30 хв.) та 19.08.2024, були психотравмувальними для потерпілої ОСОБА_6 , викликали у потерпілої погіршення якості її життя та завдали психологічних страждань у вигляді зниженого настрою, емоційної вразливості, застрягаємості на емоційно-негативних сімейних переживаннях, відчуття приниження та образи, невпевненості. (Т.1, а.с. 96-98).

Допитана в судовому засіданні 06.05.2025 потерпіла ОСОБА_6 , якій роз`яснено особливості її допиту, визначені ст. 63 Конституції України, та попереджена про кримінальну відповідальність за введення суду в оману, передбачену ст. 384 КК України, пояснила, що на час допиту вона примирилась з обвинуваченим, показань давати не бажає.

У судовому засіданні 06.05.2025, а також згідно з поданою 18.12.2025 заявою потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що у питаннях виду та міри покарання обвинуваченому вона покладається на думку суду, крім цього, повідомила про примирення з обвинуваченим.

Дослідивши матеріали кримінального провадження за правилами, визначеними КПК України, суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, наявні у кримінальному провадженні фактичні дані повною мірою підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, зокрема, час, місце, спосіб, предмет, об`єкт вчинення кримінального правопорушення, інші обставини вчинення кримінального правопорушення, особу, яка їх вчинила, а саме, що: ОСОБА_4 , умисно і систематично, 13.04.2024, близько 20 год 00 хв, 17.04.2024, близько 00 год 10 хв, 02.06.2024, близько 01 год 00 год, та 02.06.2024, близько 02 год 30 хв, за місцем спільного проживання в житловому будинку АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловлюванні щодо неї нецензурними та образливими словами, за що ОСОБА_4 постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18.04.2024 у справі № 685/433/24 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, постановою від 08.05.2024 у справі № 685/510/24, та постановою від 12.06.2024 у справі N? 685/674/24 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, однак після цього, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків не зробив і продовжив свої протиправні дії, спрямовані на психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_6 , що полягали у тому, що 19.08.2024 близько 23 год 00 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання з його дружиною ОСОБА_6 в житловому будинку АДРЕСА_1 , будучи засудженим 08.04.2024 вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області за вчинення домашнього насильства стосовно своєї дружини ОСОБА_6 за ст.126-1 Кримінального кодексу України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань потерпілій та усвідомлюючи їх настання, вчинив відносно останньої / домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловлюванні щодо неї нецензурними та образливими словами, у зв?язку із чим потерпіла ОСОБА_6 звернулася із заявою в поліцію. Внаслідок вчинення ОСОБА_4 13.04.2024 близько 20 год 00 хв, 17.04.2024 близько 00 год 10 хв, 02.06.2024 близько 01 год 00 хв, 02.06.2024 близько 02 год 30 хв та 19.08.2024 близько 23 год 00 хв домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_6 , потерпіла піддалась психологічним стражданням, які полягали у знижені настрою, емоційній вразливості, зацикленості на емоційно-негативних переживаннях, відчутті приниження та образи, невпевненості, що відповідно до висновку судової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи № 655 від 09.09.2024, мало психотравмуючий вплив на потерпілу ОСОБА_6 у ситуаціях систематичного вчинення психологічного насильства в сім?ї та спрямування психотравмуючої дії ОСОБА_4 на потерпілу ОСОБА_6 ;

Такі дії ОСОБА_4 становлять склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, відтак, досудовим розслідуванням дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України.

Презумпцію невинуватості ОСОБА_4 дослідженими в судових засіданнях доказами спростовано, винуватість ОСОБА_4 в умисному систематичному психологічному насильстві щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 , тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, в якому його обвинувачено, доведено поза розумним сумнівом

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне психологічне насильство щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 .

У зв`язку із доведеністю вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, суд вважає за необхідне за цим обвинуваченням ухвалити обвинувальний вирок.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд ураховує, що відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень.

Статтями 50, 65 КК України передбачено, що завданням покарання є не лише кара, але й виправлення засудженого, а також що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, відсутність або наявність завданої кримінальним правопорушення майнової шкоди, наявність у обвинуваченого захворювань,

Відповідно до ст. 126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, карається громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років.

За критеріями, визначеними ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що за відомостями, наданими 20.09.2024 за № 237а/01-17 КУ «Центр надання соціальних послуг», ОСОБА_4 проходив корекційну програму у 2024 році два рази, сім`я ОСОБА_4 продовжує перебувати на обліку як сім`я, що опинилась у складних життєвих обставинах (Т. 1 а.с. 186-187).

Вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08.04.2024 у справі № 685/269/24 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні 04.01.2024 кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України, за що зазначеним вироком суду ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 150 годин громадських робіт (Т.1, а.с. 181-182), що свідчить про високий ступінь ризику рецидиву на даний час.

Окрім цього, суд враховує, що 22.05.2025 Хмельницьким апеляційним судом у справі № 685/961/24 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з частковим приєднанням на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08.04.2024 у справі № 685/269/24 та остаточно призначеним покаранням у виді 1 року 10 днів обмеження волі; судимість не погашена.

За змістом довідки, виданої Хмельницьким районним сектором № 9 ДУ «Центр пробації» 24.11.2025, засуджений ОСОБА_4 перебував на обліку Хмельницького районного сектору № 9 філії Державної установи «Центр пробації» в Хмельницькій області, якого Хмельницьким апеляційним судом Хмельницької області 22.05.2025 засуджено за ст. 389 ч. 2 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 10 днів; 13.11.2025 засуджений ОСОБА_4 , з`явився до сектору та йому було вручено припис про виїзд до виправного центру № 113 с. Городківка Тульчинського району Вінницькій області, куди він зобов?язаний прибути 16.11.2025. Відповідно до повідомлення Державної установи «Крижопільський виправний центр N? 113» від 17.11.2025 року, ОСОБА_4 , прибув 16.11.2025 року та перебуває на обліку. Особову справу ОСОБА_4 направлено 18.11.2025 року для виконання до вищевказаної Державної установи, та 24.11.2025 року ОСОБА_4 , було знято із обліку Хмельницького РС №? 9 філії ДУ «Центр пробації» в Хмельницькій області.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, за відомостями, наданими 03.09.2024 КНП «Теофіпольська багатопрофільна лікарня», обвинувачений ОСОБА_4 не перебуває (Т.1, а.с. 178).

Відповідно до довідки, виданої 19.09.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку (Т.1, а.с. 279).

За місцем проживання за адресою будинок АДРЕСА_1 (довідка Т. 1, а.с. 177) обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до довідки-характеристики, виданої старостою села Гальчниці ОСОБА_14 за № 215 від 04.09.2024, характеризується з незадовільної сторони, не працює, зловживає алкогольними напоями, вихованням і матеріальним забезпеченням дітей не займається, від його дружини часто надходять скарги на неадекватну поведінку під час перебування у стані алкогольного сп`яніння (Т. 1 а.с.176).

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд не встановив .

Обставиною, що обтяжує покарання, передбаченою ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Визначаючись у призначенні необхідного і достатнього покарання, із врахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, у тому числі об`єктивно підтвердженого дослідженими в судовому засіданні доказами високого рівня ризику вчинення обвинуваченим рецидиву (вирок Теофіпольського районного суду від 08.04.2024 за ст. 126-1 КК України), з огляду на вцілому негативні характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_4 , перебування його сім`ї на обліку як такої, що перебуває в складних життєвих обставинах, за відсутності обставин, що пом`якшують покарання, за наявності обставини, що обтяжує покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що вимогам ст. 50 та ст. 65 КК України відповідатиме призначення обвинуваченому покарання у межах санкції статті 126-1 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

Впливають на визначення судом остаточного покарання та враховуються судом також наступні обставини.

Злочин у цьому кримінальному провадженні вчинено ОСОБА_4 19.08.2024.

Кримінальне провадження, передбачене ст. 126-1 КК України, за яке ОСОБА_4 засуджено вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області у справі № 685/269/24 від 08.04.2024, що набрав законної сили 09.05.2024, вчинено ОСОБА_4 04.01.2024.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, за яке ОСОБА_4 засуджено вироком Хмельницького апеляційного суду від 22.05.2025, який набрав законної сили 22.05.2025, у справі № 685/961/24, вчинено ОСОБА_4 у травні-червні 2024 року.

Отже, після постановлення 22.05.2025 вироку у справі № 685/961/24 судом встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Ураховуючи, що ОСОБА_4 вироком Хмельницького апеляційного суду від 22.05.2025 засуджений за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з частковим приєднанням на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08.04.2024 та остаточно призначеним покаранням у виді 1 року 10 днів обмеження волі, то на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Хмельницького апеляційного суду від 22.05.2025 у справі № 685/961/24, слід остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців.

Оскільки після постановлення вироку в справі №685/961/24 встановлено, що засуджений ОСОБА_4 винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, та на даний час, відповідно до повідомлення Державної установи «Крижопільський виправний центр № 113» від 17.11.2025 року, засуджений з 16.11.2025 року відбуває покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 10 днів, то на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у строк покарання, остаточно призначений за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати частково відбуте ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком 1 рік і 10 днів за приведеним до виконання вироком Хмельницького апеляційного суду від 22.05.2025 у справі № 685/961/24 за період з 16.11.2025 по дату набрання даним вироком законної сили.

При вирішенні питання про заявлену прокурором необхідність застосування до обвинуваченого обмежувальних заходів суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, серед яких направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», програма для кривдника це комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Метою таких заходів є допомогти особі, яка вчинила насильство, осмислити власну насильницьку поведінку, усвідомити її витоки, прояви, наслідки для особистого життя та життя оточуючих, налагодити гармонійне життя з родиною та в суспільстві.

Застосування передбачених ст. 91-1 КК України обмежувальних заходів не є покаранням у розумінні КК України, оскільки не входить до системи покарань, визначеної розділом Х «Покарання та його види» КК України, та зокрема, статтею 51 КК України.

Відтак, з урахуванням об`єктивно підтвердженого дослідженими в судовому засіданні доказами високого рівня ризику вчинення обвинуваченим рецидиву, з огляду на вцілому негативні характеризуючі дані щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , проте також за повідомлених обвинуваченим обставин щодо наміру змінити поведінку, суд вважає доцільним, з урахуванням встановлених обставин справи, на підставі ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілої від злочину, а також неповнолітніх дітей, які проживають у сім`ї ОСОБА_4 , після відбуття ОСОБА_4 призначеного судом покарання у виді обмеження волі застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення засудженого для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Речові докази у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта у справі відсутні.

Майнова шкода, завдана злочином, відповідно до обвинувального акта, відсутня.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 50, 65, 66, 67, 70, 91-1, 126-1 КК України, статтями 370, 371, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Хмельницького апеляційного суду від 22.05.2025 у справі № 685/961/24, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у строк покарання, остаточно призначений за сукупністю кримінальних правопорушень у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців, зарахувати частково відбуте ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком 1 рік і 10 днів за приведеним до виконання вироком Хмельницького апеляційного суду від 22.05.2025 у справі № 685/961/24 за період з 16.11.2025 по дату набрання цим вироком законної сили.

Після відбуття ОСОБА_4 призначеного судом покарання у виді обмеження волі застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників у порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України на строк три місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок складено, підписано і проголошено 18.12.2025.

Головуюча суддя ОСОБА_15