Справа № 405/5221/25
УХВАЛА

21.10.2025 року Подільський районний суд м. Кропивницького в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника сектору ювенальної превенції

відділу превенції патрульної поліції

Кропивницького ВП ГУНП

в Кіровоградській області : ОСОБА_4 ,

законного представника н/л обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених: н/л ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001781 від 02.07.2025, за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.3 ст.307 КК України,

встановив:

Ухвалою Подільського районного суду м. Кропивницького від 26.08.2025 обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 24.10.2025, включно.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , вказавши, що враховуючи тяжкість покарання ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не зменшились. ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.3 ст.307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, є закінченими, умисними та корисливими. Окрім того, ОСОБА_9 не працює, тобто не має постійного джерела доходу. Дані факти свідчать про можливість обвинуваченого переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та вчинити інші кримінальні правопорушення. Також, існує ризик впливу на свідків з метою зміни їх показів на свою користь.

Стороною захисту в судовому засіданні заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на перебачу ОСОБА_9 під особисту поруку ОСОБА_10 , який є рідним дядьком обвинуваченого. В обґрунтування клопотання останній вказав, що може забезпечувати явку ОСОБА_9 до суду та бере на себе відповідальність у разі невиконання останнім покладених на нього зобов`язань.

ОСОБА_9 підтримав клопотання.

Заслухавши клопотання прокурора та сторони захисту, враховуючи думку захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 судом враховані правові позиції Європейського суду з прав людини та обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України» зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Разом з цим, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Так, ОСОБА_9 неодружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків. Не працює, тобто не має сталого джерела доходу. Раніше не судимий.

Обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.3 ст.307 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за ч.4 ст.296 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, за ч.3 ст.307 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Наведене свідчить про наявність ризиків, встановлених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на можливість обвинуваченим у разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідка з метою зміни його показів на свою користь, оскільки останні не допитаний в судовому засіданні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Аналіз змісту вказаної норми свідчить про те, що поручителем може бути фізична особа. При цьому, поручителем може не будь-яка особа, а лише така, що заслуговує на довіру.

Враховуючи викладене, можна все ж таки констатувати, що особиста порука заснована на довірі до поручителя (поручителів) із боку суду, яка, своєю чергою, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя (поручителів), його авторитеті; у кожному конкретному випадку суд має визначити достатню кількість поручителів для забезпечення дотримання цього запобіжного заходу, оскільки нормативні положення чинного КПК не обмежують їх кількість; "особлива довіра" до особи може бути продиктована її соціальним статусом, характером/родом занять та ін.

Разом з тим, до суду не надано жодних відомостей й не надано будь-яких доказів, які свідчать про особисті та моральні якості поручителя ОСОБА_10 , взаємовідносини його з обвинуваченим ОСОБА_9 , що дають суду можливість пересвідчитись в існуванні авторитету цієї особи в його очах, здатності забезпечити його доставлення до суду на першу вимогу, позитивно вплинути на його поведінку, ставлення до кримінального процесу та процесуальних обов`язків в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне дотримання обвинуваченим вимог кримінального процесуального законодавства й запобігти реалізації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та вчиненню дій, що можуть негативно вплинути на повноту, об`єктивність та оперативність судового розгляду справи.

Також суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, а характер та ступінь тяжкості діянь, в яких він обвинувачується, сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 строком на 60 днів, тобто до 19 грудня 2025 включно, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

Згідно з п.5 ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 180, 331 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на передачу обвинуваченого ОСОБА_9 на особисту поруку відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів до 19 грудня 2025 року, включно.

Копії ухвали направити до ДУ Кропивницький СІ для виконання.

Ухвала суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя

Подільського районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_11