Справа № 709/6/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0001033, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2025 за ч. 1 ст. 369 КК України,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мельники Чорнобаївського району Черкаської області, громадянина України, на утриманні має неповнолітнього сина, неодруженого, на утриманні маючий неповнолітнього сина, освіта середня-спеціальна, працюючого різноробочим у Золотоніській насосній станції «Дніпровські захисні споруди», особою з інвалідністю, депутатом, учасником бойових дій, АТО (ООС) чи ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків - НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті,

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

12 вересня 2025 року близько 18 години 40 хвилин поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший сержант поліції ОСОБА_5 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області сержант поліції ОСОБА_6 , перебуваючи у добовому наряді, на службовому автомобілі «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні, здійснювали реагування на повідомлення по факту дорожньо-транспортної пригоди водієм транспортного засобу ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , який з місця події зник.

О 19 годині 45 хвилин встановлено місце знаходження водія транспортного засобу ОСОБА_3 , в с. Мельники, Золотоніського району, Черкаської області, з метою складання адміністративних протоколів за статтями 124, 122-4, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час спілкування вказаними працівниками поліції виявлено, що у ОСОБА_3 маються явні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді характерного запаху алкоголю з ротової порожнини, за що ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність.

Під час перебування на місці події у ОСОБА_3 , який усвідомив, що його ймовірно буде притягнуто до відповідальності за вище вказаними статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дії в його інтересах, з використанням влади та службового становища, а саме не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в його інтересах будь - якої дії, приблизно о 19 годині 48 хвилин 12 вересня 2025 року, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що поліцейські сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший сержант поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_6 , є службовими особами органів Національної поліції України, відповідно до примітки до ст. 364 КК України, перебували в однострої, представлялися та мали при собі нагрудний жетон, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, діючи умисно, з мотивів запобігання настання негативних правових наслідків для себе, з метою уникнення притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови, висловив словесну пропозицію надати поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 2 старшому сержанту поліції ОСОБА_5 та сержанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 10 000 грн, на що останні відмовилися, тим самим здійснивши пропозицію службовим особам надати їм неправомірну вигоду.

При цьому, ОСОБА_3 , не зважаючи на неодноразові попередження працівників поліції щодо кримінальної відповідальності, діючи умисно, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, неодноразово наполягав на своїй пропозиції надати працівникам поліції неправомірну вигоду з метою уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, у сумі 10 000 грн., після чого поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший сержант поліції ОСОБА_5 , негайно в межах своїх повноважень відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції» вжив невідкладних заходів щодо припинення та фіксації кримінального правопорушення та здійснив виклик на лінію «102».

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

ІІ. Позиція учасників провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Обвинувачений не заперечував ні фактичні дані щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, ні правову кваліфікацію своїх дій.

Додатково пояснив, що 12.09.2025 він керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_4 , а саме забрав з лікарні свою маму та привіз її додому на АДРЕСА_3 . Коли він розвертався на автомобілі та випадково здійснив наїзд на парка сусідки. Із сусідкою він домовився про те, що відремонтує паркан, але вона «по гарячому» викликала поліцію. Після ДТП він випив горілки та пішов за місцем свого проживання на АДРЕСА_2 . По дорозі його зупинили працівники поліції та звинуватили у вчиненні ДТП, а саме був поліцейський ОСОБА_7 та ще один поліцейських, прізвище його не пам`ятає. На нього одягли кайданки та відвезли до райвідділу поліції для складання адміністративних протоколів. У райвідділі він надав пояснення, що не пив. Поліцейськими стосовно нього були складені адміністративні протоколи за ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП. Чи була винесена постанова за ст. 126 КУпАП він не пам`ятає. Ці протоколи були направлені до суду. Постановою суду на нього був накладений штраф за ст. 124, 122-4 КУпАП, а за ст. 130 КУпАП провадження закрито, так як він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Під час складання протоколів він пропонував поліцейським кошти в розмірі 10 000,00 грн за нескладання протоколів про адміністративне правопорушення.

У судових дебатах обвинувачений просив призначити йому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, оскільки на утриманні має неповнолітнього сина, отримує зарплату в розмірі 6 000,00 грн.

Прокурор у судовому засіданні повністю підтримав пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення. Звернув увагу суду на характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, на дані про особу обвинуваченого, а саме: обвинувачений співпрацював зі стороною обвинувачення під час здійснення досудового розслідування, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, є раніше не судимим, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно. Прокурор висловив позицію щодо доцільності призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 1 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

ІІІ. Оцінка Суду.

Визначаючи обсяг доказів, що підлягають дослідженню, порядок їх дослідження, суд з`ясував думки прокурора та обвинуваченого.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , він повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорює правову кваліфікацію своїх дій.

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд роз`яснив обмеження права на апеляційне оскарження вироку суду з підстав недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою, при дослідженні доказів у справі суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів, оскільки немає жодного сумніву в добросовісності та істинності позиції обвинуваченого.

Прийняття судом рішення про проведення судового розгляду у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні і суд це враховує при постановленні вироку.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_3 у судовому засіданні не встановлено.

Із огляду на викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 поза розумним сумнівом знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Підстав, визначених ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки під час судового розгляду кримінального провадження обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

ІV. Призначення покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст. 50, 65-67 КК України

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря-психіатра та не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, не знятих або непогашених судимостей не має, на утриманні має малолітнього сина, за місце проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК є щире каяття. Про щире каяття, як пом`якшуючу обставину також вказано в обвинувальному акті.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Із урахуванням установлених обставин кримінального провадження, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого ним діяння, зокрема, повне визнання вини, даних про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, характеру та ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, предмета посягання, способу, місця та часу вчинення злочину, форми вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, оцінивши пропозиції прокурора та обвинуваченого, котрі просили призначити покарання у виді штрафу, суд приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи реальний ступінь небезпеки вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, відповідних діянь для інших осіб, інтересів держави, суспільства з огляду на особливості даного конкретного злочину, спосіб, наслідки, обстановку, а також соціальний контекст їх вчинення, суд не вбачає підстав для призначення покарання у меншому розмірі та вважає належною карою для обвинуваченого за вчинене, достатньою для його виправлення і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VI Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Клопотання про обрання запобіжного заходу учасниками кримінального провадження не заявлялося.

Речові докази: DVD-диск де маються 5 відеозаписів з портативного відео-реєстратора поліцейського СРПП ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 та 6 відеозаписів з портативного відео-реєстратора поліцейського СРПП ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , за 12.09.2025, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0001033 від 13.09.2025 залишити в матеріалах провадження.

За цих підстав, керуючись ст. 349, 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Речові докази: DVD-диск де маються 5 відеозаписів з портативного відео-реєстратора поліцейського СРПП ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 та 6 відеозаписів з портативного відео-реєстратора поліцейського СРПП ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , за 12.09.2025, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0001033 від 13.09.2025 залишити в матеріалах провадження.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КК України - судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1