Справа № 750/6761/25
Провадження № 1-кп/750/574/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді (головуючого): ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене 09.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001338 по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, утриманців не маючого, працюючого майстром з виготовлення ключів (ФОП « ОСОБА_4 »), раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

за участі сторін судового провадження :

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

08.05.2025 близько 19 год. 05 хв. ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, будучи достеменно обізнаним про те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу, перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «АТБ-маркет», що знаходиться за адресою: вул.П`ятницька, буд. 50 у м. Чернігові, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з каси №6 вищевказаного магазину таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung S 21 FE 5G 259 GB», вартістю 11960 грн 00 коп., що належить ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не визнав повністю. Надав показання про те, що він 08.05.2025 працював до 20.00. його робоче місце знаходиться неподалік магазину «АТБ». Близько 19.00 він пішов в магазин «АТБ». Вибрав продукти. На касі продавець стала пробивати товар і складати його в кошик для товару, і серед цих продуктів опиняється телефон. Він поклав свої товари в пакет, поклав в нього також і телефон і вийшов. Телефон взяв тому, що це могла бути провокація, наприклад він бере слухавку і спрацьовує вибухівка в магазині. На телефон стали поступати дзвінки, але трубку він не брав з метою безпеки. Він переписав номери і став дзвонити на ці номери вже із свого телефону з метою повернути телефон власнику, але трубку ніхто не брав. Він перевірив ці номери по месенджерам і в нього висвітилось, що телефонували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Телефон розрядився, він залишив телефон на роботі і поїхав додому. Не звертався до охорони чи керівництва магазину з приводу загубленого телефона, оскільки мав намір самостійно, без посередників повернути телефон власнику. На ліні 102 також не дзвонив. На його переконання, якби він не взяв телефон, то його б взяв хтось інший. Зазначив, що він дзвонив в контррозвідку та повідомив, що знайшов телефон. Об`яви про пошук власника телефону не писав. Поставив телефон на вітрину. Наполягав на тому, що наміру викрасти телефон у нього не було, винен лише в тому, що халатно віднісся до знахідки і треба було активніше шукати власника. Своєму колезі пропонував придбати батарею, а не сам телефон, за 1500 грн якщо не знайдеться власник. Не погоджується із ціною телефону, визначеною експертом, оскільки телефон одразу розрядився, проте якщо він має таку вартість, то повинен краще тримати заряд. Вказав, що висновок експерта він не бачив, коли знайомився із матеріалами кримінального провадження.

Не зважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що після служби поїхала із сином до магазину. Телефон не був розряджений. Телефон придбала два роки тому, батарея тримає заряд дуже добре. Розрахувалась готівкою, кошти поклала до гаманця, а телефон залишила на касі. Вона не встигла вийти із магазину і одразу повернулась до каси, але телефону вже не було. Касир дала свій телефон, вона стала телефонувати, дзвінок йшов, але трубку ніхто не брав. Підійшов охоронець. Викликали поліцію та слідчо-оперативну групу. Коли приїхала поліція, то поліцейські також телефонували на її номери, але ніхто не відповідав. Приблизно через хвилин 10 телефон вимкнули. Коли їй повертали телефон, то вона не пам`ятає, чи був він включений. Дома знайшла документи на телефон. Наступного дня придбала новий телефон та відносила сім-карти. Номерів, які вказував обвинувачений як такі, що телефонували на її телефон 08.05.2025, не знає. Нікого із родичів чи знайомих не просила телефонувати на її номери. Телефон слідчі їй повернули 17.05.2025, про що вона власноруч написала заяву. Має до обвинуваченого претензії морального характеру, оскільки ця подія змусила її взяти кредит на новий телефон, треба було ходити і писати заяви, приймати участь в слідчих діях, це завдавало їй клопоту, бо вона військовослужбовець і весь час повинна бути на зв`язку. Обвинувачений перед нею не вибачився.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме :

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 , в якій остання вказала, що 08.05.2025 о 19 год 05 хв невідома їй особа здійснила крадіжку її телефону марки «Самсунг», модель S21FE5G, в приміщенні магазину «АТБ» за адресою м. Чернігів, вул. П`ятницька, 50;

-заявою ОСОБА_3 від 12.05.2025 про добровільну видачу слідчому мобільного телефону марки «Самсунг» модель S21FE5G;

-електронним рапортом про отримання виклику на лінію 102 з приводу викрадення мобільного телефону марки «Самсунг» в магазині «АТБ» за адресою м. Чернігів, вул. П`яницька, 50, заявник ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду місця події від 08.05.2025 із додатком у вигляді фототаблиці, згідно якого було оглянуто приміщення магазину «АТБ» за адресою м.Чернігів, вул.П`ятницька, 50. Безпосереднім об`єктом огляду була камера №6, розташована впритул до лівої стіни, каса оснащена касовим обладнанням, терміналом, стелажем з цигарками. Над транспортною стрічкою наявний стелаж із жуйками. Над ним наявна камера відеоспостереження;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.05.2025, відповідно до якого в присутності понятих свідку ОСОБА_9 було пред`явлено 4 фотокартки, на фото №1 вона впізнала чоловіка, який стояв на касі 08.05.2025 та купував товар. Згідно із довідкою до протоколу на фото №1 зображений ОСОБА_3 ;

-протоколом огляду речей від 12.05.2025 з додатком у вигляді ілюстративної таблиці, згідно із яким був оглянутий мобільний телефон «Самсунг» модель S21FE5G;

-протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-кінозйомки, відеозапису від 12.05.2025, відповідно до якого було отримано інформацію на оптичному диску з камери внутрішнього та зовнішнього відеоспостереження, що знаходяться в приміщенні та на фасаді магазину «АТБ-маркет» за адресою м.Чернігів, вул.П`ятницька, 50 в період часу з 18.55 по 19.10 08.05.2025;

-висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №459/25-24 від 15.05.2025 відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Самсунг» моделі S21FE5G на вторинному ринку станом на 08.05.2025 складала 11 960 грн;

-протоколом огляду документа від 14.05.2025, відповідно до якого було оглянуто вміст оптичного носія з інформацією, яка вилучена з камер відеостостереження з магазину «АТБ-маркет» за адресою м. Чернігів, вул.П`ятницька, буд. 50;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.05.2025 із додатком у вигляді диску, який був проведений в присутності понятих за участю підозрюваного ОСОБА_3 в приміщенні магазину «АТБ-маркет» за адресою м. Чернігів, вул. П`ятницька, 50.

Норми ст.22 КПК України визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а тому суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення або захисту.

За практикою тлумачення Європейським судом з прав людини національний суд має оцінити представлені йому докази і вагомість будь-яких доказів, які сторона хоче долучити до справи. Однак, суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 ст.6 (mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12.07.1988, серія A №140, с.29, п.46).

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Оцінюючи зазначені вище докази, кожний окремо, відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 94, 98, 99 КПК України, суд вважає, що відомості, які вони містять, є допустимими доказами, оскільки під час досудового розслідування вони отримані в порядку встановленому КПК України.

Крім того, вони також є належними доказами, оскільки прямо підтверджують існування фактів та обставин, що підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для цього кримінального провадження та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_3 про відсутність у нього умислу на викрадення майна потерпілої. Перевіряючи версію обвинуваченого щодо наявності у нього бажання самостійно знайти власника телефону та повернути його, суд враховує наступне.

В ході перегляду відео із камери, яка розташована в зоні ками в магазині «АТБ-маркет» вбачається, що біля каси стоїть жінка та дитина, розраховуються за товар, беруть його та йдуть, а телефон залишається лежати в зоні для товару. В черзі на ними стоїть обвинувачений. В руках у обвинуваченого пакет відсутній. На касі в зоні для товару інших речей окрім телефону нема. Обвинувачений бере телефон правою рукою і кладе в праву кишеню своєї куртки та відходить від каси. Далі обвинувачений, виходячи із магазину, проходить повз жінку та дитину, які повертаються до каси, проте він їх не зупиняє. Крім того, після того, як телефон опинився в розпорядженні обвинуваченого в магазині, він не звертається ані до касира, ані до охоронця, який стоїть біля іншої каси по дорозі на вихід із магазину, з приводу телефону, який він знайшов. Телефон опинився в обвинуваченого 08.05.2025, а був ним виданий добровільно органу досудового розслідування лише 12.05.2025. Суд констатує, що в період часу з 08.05.2025 по 12.05.2025 обвинуваченим не було вчинено жодних активних дій на підтвердження наміру повернути телефон власнику.

Отже, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до статті 65 КК України при визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає добровільне відшкодування заданого збитку.

Зазначене в обвинувальному акті щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Кримінальний кодекс України чітко не визначає, у чому ж саме полягає таке каяття та яким чином воно має бути висловлено обвинуваченим або які дії останньому слід вчинити для застосування до нього такої пом`якшуючої обставини.

Разом із тим, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею кримінального правопорушення, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, сформульованою у постанові від 10 лютого 2020 року у справі № 643/13256/17.

Водночас, суд не може формально ставитись до визначення щирості каяття, фактично ототожнювати його з визнанням вини, на чому наголошує Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2019 року в справі № 166/1065/18.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненні певного кримінального правопорушення, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак, матеріали кримінального провадження не містять таких даних.

Під час судового провадження свою вину ОСОБА_3 не визнав.

Суд також не визнає як обставину, що пом`якшує покарання, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, зважаючи на не здобуття доказів на її підтвердження, під час судового розгляду.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого - його вік, сімейний та матеріальний стан, те, що обвинувачений раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має зареєстроване місце проживання, завдані потерпілій збитки відшкодував у добровільному порядку. шляхом повернення майна.

Враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність таких, що його обтяжують, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції частини статті, якою передбачена відповідальність за вчинений ним злочин.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст.50 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Зважаючи, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, є працевлаштованим, враховуючи позицію потерпілої, яка не наполягала на відбуванні обвинуваченим покарання реально, суд вважає можливим виправлення його без відбування покарання та приходить до переконання про можливість звільнення ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися. Підстави для їх застосування відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого належить стягнути витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1696 грн 32 коп.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-мобільний телефон марки «Самсунг» - залишити в розпорядженні потерпілої.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_10