Номер провадження 1-кс/333/361/26
У Х В А Л А

30 січня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні №0008066 від 26.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павло-Мар`янівка, Снігурівського району, Миколаївської області, неродруженого, військовослужбовця за мобілізацією, який проходив військову службу на посаді номера обслуги 1-го гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки НОМЕР_1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України у військовому званні «солдат», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

24.12.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні №0008066 від 26.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, продовжуючи свою злочинну діяльність, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 18 червня 2025 року, солдат ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, самовільно залишив місце служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_2 НГУ у Вознесенівському районі міста Запоріжжя, після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебуває за межами місця служби до теперішнього часу.

Таким чином солдат ОСОБА_4 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

16.12.2025 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке, у зв`язку з тим, що місце знаходження ОСОБА_4 не відоме, вказане повідомлення про підозру та повістки про виклик останнього направлені за відомою адресою місця реєстрації, проживання та за місцем його служби, таким чином відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 136, 278 КПК України було вжито заходів для вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру.

23.12.2025 ОСОБА_4 було оголошено у розшук.

Підозрюваний в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, пояснив, що мав непорозуміння з командуванням, зазначив, що бажає продовжувати служити у військах. Зазначив, що отримав згоду військової частини про прийняття його на військову службу, на підтвердження чого надав суду копію такої згоди та клопотання , адресоване слідчому про звільнення від кримінальної відповідальності. Зазначив, що неодноразово телефонував на гарячу лінію ДБР з метою дізнатися номер кримінального провадження відносно нього для реалізації процедури переводу його на військову службу в іншу військову частину.

Захисник заперечував проти клопотання, вказав, що ОСОБА_4 щиро розкаявся, має намір та бажання нести військову службу.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання. Разом з тим, слідчий зазначив, що йому надано копію згоду військової частини про прийняття ОСОБА_4 на військову службу, наразі очікується надходження поштовим зв`язком оригіналу. Слідчий зв`язувався з командуванням військової частини, де підтвердили надання такої згоди.

Судом встановлено, що 26.11.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину за ч. 4 ст. 408 КК України (кримінальне провадження №0008066).

16.12.2025 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке, у зв`язку з тим, що місце знаходження ОСОБА_4 не відоме, вказане повідомлення про підозру та повістки про виклик останнього направлені за відомою адресою місця реєстрації, проживання та за місцем його служби, таким чином відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 136, 278 КПК України було вжито заходів для вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру.

23.12.2025 року постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 у зв`язку із переховуванням від слідства підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді від 24.12.2025 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

29.01.2026 року підозрюваного ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби; протоколами допитів свідків з числа військовослужбовців військової частини, які пояснили обставини вчиненого кримінального правопорушення; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, яке є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Згідно із Законом № 2125-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або його зміни з інших підстав», який набрав чинності з 22.03.2022, Розділ IX-1 КПК доповнено статтею 616 щодо умов скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

В пояснювальній записці до проекту закону вказано, що його мета обумовлювалась тим, що він дозволить реалізувати громадянам України, придатним до військової служби за станом і віком, конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни в умовах воєнного стану.

Підозрюваний ОСОБА_4 , згідно зі статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, оскільки не належить до громадян, які мають право на відстрочку від мобілізації.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що прокурором не доведено існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчий, клопотання слідчого фактично ґрунтується на припущеннях про їх наявність.

На думку слідчого судді, тільки та обставина, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких, не може слугувати підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя бере до уваги особу підозрюваного, те, що він має постійне місце проживання, вживає заходів для повернення на військову службу з метою подолання військової агресії Російської Федерації на території України, раніше не судимий.

На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи вище викладене, з урахуванням норм ст. 176 КПК України, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з покладенням на останнього зобов`язання прибувати за кожною вимогою до слідчого або суду.

Також при ухваленні такого рішення суд приймає до уваги те, що на даний час в Україні введено та діє воєнний стан і, відповідно до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу, а підозрюваний ОСОБА_4 повідомив про намір проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період з метою подолання військової агресії Російської Федерації на території України, що підтверджено слідчим.

За таких обставин, суд вважає за необхідне в клопотанні слідчого відмовити.

Керуючись 2, 176, 177, 183, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалила:

У задоволенні клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні №0008066 від 26.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1