Справа № 703/6821/24
УХВАЛА

Іменем України

28 жовтня 2025 року слідча суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 09.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000383 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

встановила:

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_3 . В обґрунтування скарги заявник зазначив, що дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 було винесено постанову від 09.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000383 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження №0000383 від 09.09.2025 є упередженою, безпідставною, необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Також вважає, що слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не вжито заходів для повного дослідження обставин кримінального провадження. Не досліджено всіх обставин події, не допитано всіх свідків, не витребувано відеозаписи, не перевірено камери відеоспостереження з місця події, не проведено додаткових експертиз, а головне не надано належної оцінки вже наявним доказам. Окрім цього не надано жодної оцінки, щодо пошкодження майна потерпілої, а саме телефонів марки «Самсунг», «Iphone 14 Pro Max» та сонцезахисних окулярів. Також не дано оцінки вибиттю, а потім і відібранню телефонів з рук потерпілої, що чітко відображено на наявних відеозаписах, а також подальшому викидуванню їх у сміттєвий бак.

Винесена дізнавачем постанова, на думку скаржника, всупереч ч. 2 ст. 9 Кримінального Процесуального кодексу України не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 скаргу підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 не з`явилася, від останньої на адресу суду надійшли матеріали кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка дізнавача не перешкоджає розгляду скарги за його відсутності.

Слідча суддя, вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження №0000383 від 04.10.2024, дійшла наступного висновку.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчою суддею встановлено, що дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

09.09.2025 дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000383 від 04.10.2024 у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Перевіривши постанову про закриття кримінального провадження, слідча суддя зазначає, що дізнавачем не вжито в необхідній мірі процесуальних заходів, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому чи дізнавачу у провадженні на здійснення певних дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, водночас слідчий суддя наділений лише правом судового контролю й не може переймати на себе функції інших уповноважених органів (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слід роз`яснити, що орган досудового розслідування зобов`язаний провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою обставин чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення - це викладення слідчим або дізнавачем у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий чи дізнавач приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого чи дізнавача діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

В ході досудового розслідування дізнавачем була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів.

Враховуючи вищевикладене, слідча суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 09.09.2025 про закриття кримінального провадження - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідча суддя

постановила:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 09.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000383 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України- задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 09.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000383 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 28.10.2025 о 16 год. 50 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1