Справа № 550/1270/25
Провадження № 1-кп/550/24/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 ,

представника Чутівської селищної ради ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 13.06.2024 року клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Чутове, Полтавського району, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 246КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Чутівського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000385 від 13.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 246КК України;

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 246КК України;

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 246КК України;

за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 246КК України;

за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 246КК України.

07.10.2025 року через канцелярію суду прокурором подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 у період з 22:00 год. до 06:00 год на строк два місяці.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_9 з метою незаконних порубок дерев, які знаходяться в адміністративних межах Полтавського району, їх перевезення та збуту, створив організовану групу до складу якої залучив ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

Членами організованої злочинної групи у період з 25.11.2024 до 24.02.2025 вчинено 14 епізодів незаконної порубки деревини, внаслідок чого спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 3 612 776 грн. 28 коп., а саме: Державі в особі Чутівської селищної ради на загальну суму 3 439 402 грн. 76 коп., Мартинівської сільської ради на загальну суму 173 373 грн. 52 коп..

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких корисливих злочинів, передбачених . 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 246КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 30.07.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме до 28.09.2025.

У зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу та підготовкою до судового розгляду сторона обвинувачення вважає за необхідне вирішити питання щодо застосування до обвинуваченого запобіжного.

Прокурор у клопотанні про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вважає, що існують ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 є активним учасником злочинної групи, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 246КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, вказавши, що ОСОБА_4 , не переховується від слідства, з`являється на виклики прокурора та суду. Також зазначили, що якщо суд дійде до висновку про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу то просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Суд, заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшов висновку.

У відповідності до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до статті 177КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно статті 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд враховує наявність ризиків,передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Суд зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 246КК України, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими злочинами, санкція яких передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а також те, що кримінальне правопорушення вчинено організованою групою осіб, з розподілом обов`язків, що є найбільш небезпечною формою організованої злочинної діяльності, та даних щодо його особи.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих, свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст.23, 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченомуст.225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілу сторону та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Згідно з вимогами статті181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (частина 2 статті 181 КПК України).

Разом з цим, пунктами 3, 4, 5, 8 частини 1статті 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених устатті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у обвинуваченого.

Дослідивши в сукупності докази, а також дані щодо особи обвинуваченого, суд дійшов до висновку, що заявлені у клопотанні прокурора ризики, хоча й існують, проте вони мають не такий ступінь небезпеки, якому може запобігти лише визначений клопотанням запобіжний захід. Обвинувачений має постійне і зареєстроване місце проживання та місце роботи, що підтверджує наявність міцних соціальних зв`язків, також постійно з`являється за викликом до суду.

Судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне і зареєстроване місце проживання та є фізичною особою підприємцем, який працює на території Чутівської громади, що підтверджує наявність міцних соціальних зв`язків, являється інвалідом 2 групи, суд також враховує процесуальну поведінку обвинуваченого, який з`являється за викликом до суду, а випадки його неявки були зумовлені станом здоров`я та підтверджуються відповідними медичними довідками про непрацездатність.

Відповідно до вимог ч. 4ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, вважаю можливим відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосувати щодо підозрюваного інший більш м`який запобіжний захід, а саме - особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5ст. 194 КПК України, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України .

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових кримінальних правопорушень.

З огляду на зазначене вище, вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки дані, викладені в матеріалах клопотання дають підстави для висновку, щодо застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу є необхідним, але відповідних доказів щодо підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, прокурором не надано. Враховуючи викладене, у частині виду запобіжного заходу клопотання є необґрунтованим.

Застосовуючи запобіжний захід до обвинуваченого слід покласти обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Таким чином,клопотання підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Полтавської обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці до 03 квітня 2026 року включно із покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до суду на першу вимогу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу прокурора, суду;

-повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування із обвинуваченими, свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії особистого зобов`язання встановлюється терміном на два місяці, тобто до 03.04.2026 включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено 05.02.2026 о 13 год 30 хв.

Суддя ОСОБА_1