Справа № 357/1042/26
У Х В А Л А

26 січня 2026 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 6 Білоцерківського міськрайонного суду клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000108 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

26.01.2026 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку номер НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_4 (банківський рахунок), який перебуває у володінні АТ «Державний ощадний банк України» (код в ), юридична адреса: 01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, а також на кошти, які надходять на нього з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування зазначеного кримінального правопорушення, встановлення осіб, які його вчинили, забезпечення можливості відшкодування завданих збитків та збереження електронної слідової інформації та про зобов`язання АТ «Державний ощадний банк України» (код в ), юридична адреса: 01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, накласти арешт на рахунок номер НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 та кошти, що знаходяться і надходять на нього.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000108, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ІКС ІПНП 2560 від 17.01.2025 (Біла Церква) 17.01.2025 до чч Білоцерківського РУП надійшло повідомлення, про те, що 28.12.2025 невідома особа, за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила крадіжку мобільного телефона «Ксіомі 13» та коштів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинили останньому майнових збитків сума яких встановлюється.

21.01.2025 допитано потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив, що з 2024 по 29.04.2025 року перебував на службі у ЗСУ. Під час виконання одного із завдань отримав частково травматичну ампутацію лівої ноги (нижче коліна) і з того часу перебував в лікарнях та на даний час перебуває за місцем проживання. Крім цього, так як отримав вказану травму під час військових дій, зібрав певний перелік документів для отримання грошової винагороди(компенсації). Близько липня місяця 2025 року відправив пакет документів до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання коштів. Цього року 22 грудня йому на його банківський рахунок НОМЕР_2 нарахували одноразову грошову допомогу відповідно до постанови КМУ 975 від 25.12.2013 в розмірі 908 400 гривень, які використовував для власних цілей та для потреб родини.

Так, 27.12.2025 близько 14.00 години до нього за місцем проживання прийшла сусідка (з 3 поверху) ОСОБА_6 та повідомила, що до неї до квартири, яка перебувала в будинку АДРЕСА_2 , прийшов її син ОСОБА_7 , з яким потерпілий протягом тривалого часу (близько 11 років) товаришували, мали спільних друзів та дуже добре один одного знали і як тільки почув що ОСОБА_8 перебуває в квартирі вирішив завітати до нього. Зібравшись, вийшов зі своєї квартири пройшовши 4-5 метрів зайшов до квартири ОСОБА_8 , де присіли на кухні і почали вживати алкогольні напої, з собою, до квартири ОСОБА_8 , взяв мобільний телефон марки «Редмі 13» чорного кольору в силікованому чохлі чорного кольору, в якому перебували 2 сім карти мобільних операторів «Київстар - НОМЕР_3 » та «Водафон НОМЕР_4 », які придбав літом 2024 року за 7000 гривень і який використовував для власних потреб та пароль до головного екрану не встановлював.

Продовжували сидіти, спілкуватись та вживати алкогольні напої та близько 23:00 години до них зайшла дружина потерпілого і забрала його до місця проживання та коли потерпілий зайшов до квартири відразу пішов спати. Зауважив, що того дня перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння і як його дружина забрала до місця проживання не пам`ятає.

28.12.2025 близько 06:00 ранку прокинувся та почав шукати свій мобільний телефон, який не зміг знайти в квартирі за місцем проживання та в цей час дружина почала телефонувати на його номер мобільного телефона. В цей час слухавку підняла невідома жінка і повідомила, що мобільний телефон знайшла поблизу магазину «Сашенька», що розташований в дворі будинку, та пообіцяла повернути на що вони погодились та дружина в цей час відразу домовилась про зустріч поблизу магазину «АТБ» але прийшовши до місця зустрічі нікого не було та на дзвінки після цього ніхто не відповідав, а в подальшому мобільний телефон вимкнули.

Цього ж дня, дружина, взявши його картку пішла за покупками та до банкомату для зняття готівки. Пройшовши по магазинам вона розраховувалась безконтактними оплатами, оскільки налаштування карти дозволяло це робити та в подальшому підійшовши до банкомату для зняття готівки, дружина надала банкомату картку та після цього намагалася ввести код доступу картки, але на екрані з`явилося сповіщення, про те, що пароль до картки не дійсний. Зауваживши, що він особисто пароль не змінював та йому не надходили смс про зміну налаштувань картки, а також цього дня не отримував дзвінки від банку оскільки телефон був викрадений.

Після цього дружина разом з ним почали телефонувати на гарячу лінію банку та повідомили, що на цей час картка втрачена та просили в операторів заблокувати картку в цей час їм повідомили, що під час їхньої розмови невідомі особи намагалися переслати гроші з його рахунку на рахунок іншої особи в розмірі 25 000 гривень, але вони повідомили, що це шахрайська операція та її потрібно зупинити. В даному випадку оператор гарячої лінії допоміг їм та його картковий рахунок заблоковано. Проте, в ході подальшої розмови оператор повідомив, що протягом 2 останній годин з його рахунку НОМЕР_2 знято 152 000 гривень, які надіслано на рахунок особи ОСОБА_4 .

В порядку ст.. 93 КПК України потерпілий ОСОБА_5 , долучив до матеріалів кримінального провадження копію виписки по його картковому рахунку, а також платіжну інструкцію (МО) 511(#511) від 28.12.2025, відповідно до якої на банківський рахунок ОСОБА_4 , НОМЕР_1 , 28.12.2025 від ОСОБА_5 надійшли кошти в розмірі 100 000 гривень.

В ході досудового розслідування також встановлено, що НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , обслуговує АТ «Державний ощадний банк України»(АТ «ОЩАД Банк»).

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 172 КПК України, прокурор просить дане клопотання розглянути без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Клопотання про арешт майна подано з метою збереження речових доказів у справі.

Як на правове обгрунтування клопотання прокурор посилається на положення ст.ст. 98, 170 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду клопотання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд клопотання в її відстності, клопотання підтримує, просить задовольнити.

Особа - володілець майна про розгляд клопотання не повідомлялася, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому слідчий суддя вважає за можливе, згідно з ч.2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у її відсутності з метою забезпечення арешту майна.

При вирішенні клопотання про застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя, діючи у відповідності до вимог КПК України та виходячи із завдання кримінально провадження, має судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Обставини викладені у клопотанні, дають слідчому судді підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи наведені правові норми та враховуючи, що до клопотання додані документи та матеріали, якими ініціатор клопотання обґрунтовує доводи клопотання, і враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з метою забезпечення збереження речових доказів.

Водночас, слідчий суддя не вбачає підстав для зобов`язання АТ «Державний ощадний банк України» накласти арешт на банківський рахунок, оскільки зобов`язання банківської установи щодо накладення арешту суперечить положенням ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000108 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна,- задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку номер НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_4 (банківський рахунок), який перебуває у володінні АТ «Державний ощадний банк України» (код в ), юридична адреса: 01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, а також на кошти, які надходять на нього.

В частині клопотання про зобов`язання АТ «Державний ощадний банк України» (код в ), юридична адреса: 01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, накласти арешт на рахунок номер НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 та кошти, що знаходяться і надходять на нього - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_9