Справа № 368/1620/25
провадження № 1-кп/368/195/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

та обвинуваченого ОСОБА_6

відкрито провівши в залі суду в м. Кагарлик підготовче судове засідання кримінального провадження № 0001459 від 28.07.2025 р. щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч. 1 КК України, -

встановив:

25 вересня 2025 року до Кагарлицького районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001459 від 28.07.2025 р. щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч. 1 КК України.

У відкритому підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання прокурор покликається на те, що відповідно до постанови Центральної виборчої комісії від 28 жовтня 2020 року № 433 Козинською селищною територіальною виборчою комісією Обухівського району Київської області зареєстровано ОСОБА_6 як депутата Козинської селищної ради Обухівського району Київської області VIII скликання, обраного на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року в багатомандатному виборчому окрузі №4.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 липня 2025 року, близько 21 годин 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN CADDY», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог пункту 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну», «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, проявив злочинну самовпевненість, рухаючись неподалік буд. № 14 по вул. Незалежності в м. Кагарлик, що в межах Обухівського району Київської області в напрямку від вул. Став`янка до вул. Жовтнева, в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, згідно з яким «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», маючи можливість заздалегідь виявити перешкоду для руху, що йому становив мотоцикл марки «LIFAN LF 175-2Е», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням неповнолітнього ОСОБА_7 , який рухався попереду в попутному напрямку в його смузі руху, увімкнувши показник лівого повороту, зупинився на Т-подібному перехресті вул. Незалежності та вул. Володимира Великого та перебував у нерухомому стані, надаючи дорогу зустрічним транспортним засобам, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди допустив зіткнення з правою боковою частиною вище вказаного мотоцикла.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки «LIFAN LF 175-2Е», державний номерний знак НОМЕР_2 , неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді трьохкісточкового перелому правого гомілково- ступневого суглобу зі зміщенням відламків, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день.

Грубе порушення водієм ОСОБА_6 , вимог пунктів 2.3 б), д), 2.9 а), та 12.3 Правил дорожнього руху України перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому неповнолітньому ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

?протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.08.2025;

?висновком та актом медичного огляду щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27.07.2025 року;

?довідкою №6347 з КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня №2» щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілого;

?протоколом огляду предмета (перегляду відеозапису) від 28.07.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 28.07.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в її сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, при визначенні обґрунтованості підозри необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, а саме у рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» та «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Про наявність ризиків у кримінальному провадженні свідчать наступні факти, зокрема;

?п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - обвинувачений ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 позбавленням волі, а тому під тягарем можливого покарання та з урахуванням того, що резонанс зазначеного кримінального правопорушення та факт його вчинення щодо потерпілої неповнолітньої особи з боку депутата місцевої ради, набув суспільного розголосу, він може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

?п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_6 може впливати на потерпілих, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.

Даний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений, ОСОБА_6 , проживає на території Обухівського району Київської області, де проживають усі свідки та потерпілі у кримінальному провадженні, а тому обвинувачений має можливість, як особисто так і шляхом впливу на свідків, потерпілих з боку інших осіб створити умови для зміни показань суду через примус, вплив або залякування свідків та потерпілих.

Враховуючи викладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи ніж домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких, окрім як цілодобовий домашній арешт, запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано прокурором.

Зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, такий запобіжний захід у виді як особисте зобов`язання, не здатне забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених пунктами 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

До обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями, а також в силу його недостатності.

Також слід зазначити, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину в період воєнного стану, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння 2,702 %о, що в 13 разів перевищує допустиму законом норму, обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, не належить до правопорушень, у яких суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, прокурор вважає можливим призначити судове засідання на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні. Викликати у судове засідання обвинуваченого, захисників, потерпілого, законного представника та представника потерпілого.

В підготовчому судовому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечували клопотання прокурора. Крім того, згідні із призначенням обвинувального акта до судового розгляду. Окрім того ними подано клопотання про скасування арешту на майно та просять суд скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді

Обухівського районного суду Київської області у кримінальному провадженні №0001459 від 28.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а

саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за

адресою: АДРЕСА_1 . У разі відмови в задоволенні клопотання про скасування арешту тимчасово вилученого майна, на безоплатній основі передати транспортний засіб автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», державний

номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , власнику або уповноваженій особі на відповідальне зберігання із зобов`язанням забезпечити його збереження та надавати доступ до майна на вимогу слідчого чи суду, обґрунтовуючи наступним. 27 липня 2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди були оглянуті та вилучені транспортні засоби, автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 та мотоцикл марки «LIFAN LF 175- 2Е», державний номерний знак « НОМЕР_4 », які у подальшому поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, м.Миронівка, вул.Соборності 139. Автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. 01.08.2025 у справі № 327/4321/25 слідчим суддею Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_8 винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , копія якого долучена до матеріалів кримінального провадження. Відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна скасовується у разі відсутності подальшої необхідності в його застосуванні. На момент розгляду цього клопотання обставини, які стали підставою для накладення арешту на автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», державний номерний знак НОМЕР_1 , відпали, оскільки всі необхідні слідчі дії за його участю завершені, що підтверджується відповіддю ст. слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 (копія якого додається), проведено всі необхідні експертні дослідження, нові слідчі дії чи експертизи не плануються, а подальше утримання майна на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів не є доцільним та створює зайві і необов`язкові витрати у обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_6 добровільно сплачує кошти в якості компенсації моральної шкоди потерпілому, здійснив ремонт пошкодженого мотоциклу, компенсував потерпілому лікування і т.д., що потребувало значних коштів. При цьому, між обвинуваченим та потерпілим було погоджено орієнтовний графік наступних оплат в якості відшкодування завданої моральної шкоди. Разом з тим, сплата послуг з перебування арештованого автомобіля на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, які зростають щодня, за відсутності необхідності та потреби перебування автомобіля саме на штрафмайданчику, - є зайвими та недоцільними витратами, які було б варто направити на потреби безпосередньо потерпілого. Таким чином, подальше зберігання автомобіля марки «VOLKSWAGEN», модель «CADDY», державний номерний знак НОМЕР_1 , на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів не є доцільним та тягне за собою додаткові фінансові витрати пов`язані з його зберіганням. На майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів відсутні належні умови зберігання транспорту, що в силу погодних умов сприяють додатковим пошкодженням і призводять до знецінення автомобіля. Відповідно до ст. 174 КПК України «Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Відповідно до ст.118 Кримінального процесуального кодексу витрати, пов`язані із зберіганням речей є різновидом процесуальних витрат. Відповідно до ч.5 ст.100 КПК речові докази у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, можуть знаходитися у спеціальних місцях зберігання. За загальним правилом речові докази зберігаються протягом усього часу кримінального провадження. В такому випадку зберігання автомобіля регулюється Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою КМУ від 19.11.2012р. №1104. Відповідно до п.20 вказаного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Відповідно до ст.123 КПК витрати, пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів, здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, відповідно до п.19 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом ГПУ, МВС, ДПУ, СБУ, ВСУ та ДСА від 27.08.2010 №51/401/649/471/23/125: «Зберігання транспортних засобів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.

Заслухавши клопотання учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд виходить з наступного.

23 вересня 2025 року до Кагарлицького районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0001459 від 28.07.2025 р. щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч. 1 КК України.

Кримінальне провадження № 0001459 від 28.07.2025 р. щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч. 1 КК України підсудне Кагарлицькому районному суду Київської області. Спори про підсудність між судами не допускаються.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання, може розглядатись з урахуванням принципу гласності та відкритості у відкритому судовому засіданні із забезпеченням повного фіксування за допомогою технічних засобів, згідно вимог, передбачених ст.107 КПК України.

Не існує підстав для закриття провадження на підставі п. п. 4, 5, 6, 7, 8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України.

Судовий розгляд кримінального провадження слід провести у відкритому судовому засіданні з участю прокурора, обвинуваченого, його захисників, потерпілого, законного представника та представника потерпілого.

Щодо запобіжного заходу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 та п.9 ч.2 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є запобіжні заходи.

Згідно ч. 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, а також оцінити в сукупності обставини, які визначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Про наявність ризиків у кримінальному провадженні свідчать наступні факти, зокрема;

?п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - обвинувачений ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 позбавленням волі, а тому під тягарем можливого покарання та з урахуванням того, що резонанс зазначеного кримінального правопорушення та факт його вчинення щодо потерпілої неповнолітньої особи з боку депутата місцевої ради, набув суспільного розголосу, він може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

?п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_6 може впливати на потерпілих, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.

Даний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений, ОСОБА_6 , проживає на території Обухівського району Київської області, де проживають усі свідки та потерпілі у кримінальному провадженні, а тому обвинувачений має можливість, як особисто так і шляхом впливу на свідків, потерпілих з боку інших осіб створити умови для зміни показань суду через примус, вплив або залякування свідків та потерпілих.

Судом встановлено, що на розгляді у Кагарлицькому районному суді Київської області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001459 від 28.07.2025 р. щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч. 1 КК України.

Суд погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, залишились незмінними та не зменшились.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, окрім як цілодобовий домашній арешт, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого щодо виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

Отже, клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слід задовольнити.

Клопотання захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту та повернення вилученого майна слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 01.08.2025 у межах кримінального провадження № 0001459 від 28.07.2025 р. щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч. 1 КК України, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: арешт транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене, усі слідчі дії необхідні для повного та об`єктивного розгляду справи проведені, а вище вказане кримінальне провадження знаходиться у суді, тому суд вважає необхідним на даній стадії процесу клопотання задовольнити частково та скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області у кримінальному провадженні №0001459 від 28.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», державний номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати зберігати автомобіль без змін до винесення остаточне рішення по справі, попередивши про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 388 КК України.

Також суд за ініціативою прокурора в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вважає необхідним доручити уповноваженому органу з питань пробації складання досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 291, 314 - 316, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0001459 від 28.07.2025 р. щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч. 1 КК України, на 30 вересня 2025 р. о 14 год. 30 хв.

Судовий розгляд провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Викликати в судове засідання: прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури, потерпілого ОСОБА_7 , законного представника потерпілого ОСОБА_10 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту на майно в порядку ст.. 174 КПК України задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області у кримінальному провадженні №0001459 від 28.07.2025 року за ознаками

кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», державний номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати зберігати автомобіль без змін до винесення остаточне рішення по справі, попередивши про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 388 КК України.

Доручити Обухівському районному відділу № 2 Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області (Київська область, м. Обухів, вул.. Малишка, 9/В) скласти у строк до 06 жовтня 2025 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця селища Козин Обухівського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого ФОП, є депутатом Козинської селищної ради Обухівської району Київської області, раніше не судимого.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця селища Козин Обухівського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого ФОП, є депутатом Козинської селищної ради Обухівської району Київської області, раніше не судимого, - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

?прибувати до суду, прокурора за першою вимогою;

?цілодобово не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду.

Строк дії ухвали про продовження строку застосування домашнього арешту до ОСОБА_6 діє до 23 листопада 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню Обухівським РУП Головного управління Національної поліції України в Київській області.

Копію ухвали направити Обухівському РУП Головного управління Національної поліції України в Київській області - для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кагарлицького районного суду

Київської області ОСОБА_1