28.01.2026 Справа № 756/818/26
Унікальний № 756/818/26
Провадження № 1-кп/756/1116/26
УХВАЛА

28 січня 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

під час проведення підготовчого засідання у кримінальному провадженні № 0004010 від 02.12.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, посилаючись на обґрунтованість висунутого особі обвинувачення, на існування ризиків у кримінальному провадженні, та на неможливість запобігти існуючим ризикам застосуванням до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_4 і її захисник заперечили проти продовження тримання під вартою, просили змінити обвинуваченій запобіжний захід, зокрема застосувати домашній арешт. Зокрема захисник зазначив, що обвинувачена має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, заявлені прокурором ризики не доведені. Перебування обвинуваченої в умовах СІЗО створює загрозу її життю, оскільки вона має серцеве захворювання, під час перебування в СІЗО їй тричі викликали бригаду швидкої медичної допомоги, їй потрібна кваліфікована медична допомога, надання якої є неможливим в СІЗО.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані письмові документи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Частиною 3 ст.199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаному зі незаконним збутом психотропних речовин, яке кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.

Обвинувачена була затримана 03.12.2025 р. в порядку статті 208 КПК України.

04.12.2025 ухвалою слідчого судді до обвинуваченої застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 31.01.2026 р. При обранні такого запобіжного заходу слідчий суддя виходив із наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

ОСОБА_4 висунуте обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. При цьому, на цій стадії суд не вирішує питання доведеності винуватості, не надає оцінку доказам на підтвердження або спростування фактичних обставин.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченої, суд приймає до уваги, що вона має зареєстроване місце проживання де мешкала постійно, офіційно не працевлаштована, суду пояснила, що продавала прикраси, неодружена, проживає за місцем поживання разом із сином, раніше не судима, за місцем проживання негативної інформації про особу обвинуваченої суду не надано.

Виходячи із тяжкості і характеру злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , у сукупності із наведеними даними про її особистість, суд вважає наявним ризик, що обвинувачена перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання її винуватою, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Водночас, інші заявлені прокурором ризики суд вважає недоведеними, оскільки доказів або переконливих аргументів на їх підтвердження суду не надано.

Суд приходить до висновку про доведеність прокурором того, що існуючий ризик переховування не зменшився, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишається виправданим і обґрунтованим виходячи із встановленого ризику і тяжкості обвинувачення.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо стану здоров`я обвинуваченої, суд зазначає, що жодних доказів на підтвердження наявності у обвинуваченої хвороби серцево-судинної системи, та яка би вимагала надання їй медичної допомоги, суду не надано. Як пояснила суду обвинувачена, на диспансерному медичному обліку вона не перебуває, будь-яких медичних документів щодо незадовільного стану її здоров`я, не надано. Крім того, в умовах місця попереднього ув`язнення обвинувачена має право на отримання необхідної медичної допомоги, докази того, що медична допомога їй не надається, або не може бути надана, відсутні.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних більш м`яких запобіжних заходів, суд зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, порука, домашній арешт, не зможе запобігти названому вище ризику, оскільки на даному етапі не є достатніми для гарантування поведінки обвинуваченої виходячи із встановленого судом ризику, тяжкості кримінального правопорушення і особи обвинуваченої.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, беручи до уваги немолодий вік обвинуваченої, відсутність у неї судимостей та відсутність негативних відомостей про її репутацію, суд вважає можливим визначити їй альтернативний запобіжний захід у виді застави межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що буде достатнім для гарантування належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

З огляду на встановлений ризик, який не перестав існувати і не зменшився, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, суд вважає що клопотання прокурора слід задовольнити частково. Досягнення завдань у даному кримінальному провадженні виправдовує подальше втручання у право обвинуваченої на свободу.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 197, 199, 369, 372, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 28 березня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 332 800 (триста тридцять дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави звільнити обвинувачену з-під варти та покласти на неї такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із міста Києва без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати до органу Державної міграційної служби України за місцем проживання на зберігання свій паспорт, який дає право виїзду з України (за наявності);

5) утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити строком два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави заставодавцем покласти на нього обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого і його явки за викликом суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, вона вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повна ухвала оголошена 30.01.2026 р.

Головуючий суддя ОСОБА_1