Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кс/644/1417/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 р. м. Харків

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , оглянувши клопотання ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей і документів, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2025 ОСОБА_2 подав до Індустріального районного суду м. Харкова через підсистему «Електронний суд» клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів. Вказане клопотання 18.11.2025 за результатами автоматизованого розподілу було передано слідом у судді ОСОБА_1 .

У вищенаведеному клопотанні ОСОБА_2 просить надати тимчасовий доступ до довідок про вивчення справ ІНФОРМАЦІЯ_1 про обіг наркотиків в ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2000 року до цього часу, а в ІНФОРМАЦІЯ_5 до судових рішень про проведення НСРД по таким справам, що зберіглись.

Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Зі змісту вищевказаних норм видно, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів може бути подано під час досудового розслідування кримінального провадження лише стороною кримінального провадження, зокрема захисником. При цьому, якщо таке клопотання подається на стадії досудового розслідування, то слідчий суддя, як правило, не володіє матеріалами кримінального провадження, а тому захисник має додати до клопотання документи, що підтверджують його повноваження на участь у кримінальному провадженні та що підтверджують процесуальний статус особи, яку представляє захисник (наприклад, копію повідомлення про підозру).

В даному випадку ОСОБА_2 не додав до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів жодних доказів того, що він має статус адвоката та є стороною кримінального провадження № 0001416, про яке він згадує у клопотанні. Крім того, ОСОБА_2 у клопотанні навіть не вказав захисником якої особи він є у рамках вказаного кримінального провадження, або ж який інший процесуальний статус він має в рамках кримінального провадження.

Таким чином, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів подано особою, яка не надала доказів, що має право подавати таке клопотання.

КПК України не містить норм, які визначають порядок дій суду, коли встановлено, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів подано особою, яка не надала доказів, що має право подавати таке клопотання.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 по справі № 2-591/11 вказано, що суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах в кримінальних справах від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Таким чином, за аналогією з п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути ОСОБА_2 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, оскільки заявник не надав доказів того, що він має право подавати таке клопотання в рамках певного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 9, 110, 159, 160, 304 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей і документів - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1