Справа№ 953/6552/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Київського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000739 від 23.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді стрільця 1 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 23.07.2004 вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

- 07.05.2005 вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч.2, ч.3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України призначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі; звільнився умовно-достроково Запорізьким районним судом на підставі ст. 89 КК України 20.03.2007 року, на відбутий строк покарання - 11 місяців 13 днів;

- 02.06.2009 вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч.2 ст. 185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 р. 6 місяців;

- 10.06.2010 вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; звільнився умовно достроково 23.01.2014 року на невідбутий строк 6 місяців 2 дні;

- 05.08.2014 вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч.3 ст. 185, 71 КК України до З років 1 місяця позбавлення волі;

- 11.03.2015 вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 27.07.2018 вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч.3 ст. 185, КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 22.09.2020 звільнений з Софіївської виправної колонії N?55 Запорізької області на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково невідбутий термін - 6 місяців 17 днів;

- 18.01.2022 вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

- востаннє 26.07.2023 вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 до 5 років позбавлення волі; ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29.05.2024 вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 26.07.2023 змінено в частині призначеного ОСОБА_9 до 5 років позбавлення вол, ч. 1, 4 ст. 70 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2025 в денний час, встановити точний час не виявилось можливим, ОСОБА_9 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , де його співмешканка орендувала вищевказану квартирую, побачив телевізор ТМ «Romsat», SMART LED TV Модель: 32HSX2150T2, 32/80 см. У цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою отримання доходу за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав телевізор ТМ «Romsat», SMART LED TV Модель: 32HSX2150T2, 32/80 см, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №6565 від 09.05.2025 5099,80 грн, що належать на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_10 .

Після чого, ОСОБА_9 , покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на суму 5099,80 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 15.03.2025 в денний час, встановити точний не виявилось можливим, ОСОБА_9 , знаходячись в кв. АДРЕСА_4 , де він перебував у гостях у потерпілої ОСОБА_11 , побачив ноутбук ТМ DELL Latitude 5480; набір колонок ТМ «HAVIT» 2.0 HV-SK763 6W USB та комп`ютерну мишку ТМ «Yelandar», Optical Mouse. У цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою отримання доходу за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав наступне майно, а саме: 1) ноутбук ТМ DELL Latitude 5480, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 6480-6482 від 07.05.2025 5600,00 грн; набір колонок ТМ «HAVIT» 2.0 HV-SK763 6W USB, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 6480-6482 від 07.05.2025 300,00 грн, та комп`ютерну мишку ТМ «Yelandar», Optical Mouse, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 6480-6482 від 07.05.2025 175,00 грн, що належать на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_9 , покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на загальну суму 6075, 00 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, Також, в період часу з 26.04.2025 на 27.04.2025, в нічний час доби (встановити точний час в ході досудового розслідування не виявилось можливим) ОСОБА_9 , знаходячись в кв. АДРЕСА_5 , де він перебував у гостях у потерпілого ОСОБА_12 , побачив мобільний телефон ТМ XIAOMI Redmi 10 та грошові кошти в сумі 20 000 грн. У цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою отримання доходу за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав наступне майно, а саме: 1) ноутбук ТМ DELL Latitude 5480, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 6480-6482 від 07.05.2025 5600,00 грн; набір колонок ТМ «HAVIT» 2.0 HV-SK763 6W USB, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 6480-6482 від 07.05.2025 300,00 грн, та комп`ютерну мишку ТМ «Yelandar», Optical Mouse, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 6480-6482 від 07.05.2025 175,00 грн, що належать на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_9 , покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на загальну суму 24 625,10 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчинених діянь та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання ОСОБА_9 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Беручи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_9 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають змісту обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз, вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення:

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 в пред`явленому йому обвинуваченні та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вивченням даних про особу ОСОБА_9 встановлено, що він не одружений, має малолітню дитину, 2017 року народження, офіційно не працевлаштований, є військовослужбовцем військової служби за контрактом на посаді стрільця 1 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15.10.2024, ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26.07.2023 року умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом на невідбуту частину покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців 13 (тринадцять) днів станом на день передачі засудженого до підрозділів Національної гвардії України для доставляння до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно ч. 2 ст. 81-1 КК України.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій, висловлення бажання змінити своє життя та виконувати свій обов`язок в ЗСУ з метою захисту Батьківщини.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_9 має судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд керується положеннями ст. 50, 65 КК України та призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінального правопорушення, визначеної ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Підстав для застосування ст.69, 75 КК України при призначенні покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відноситься до тяжких злочинів проти власності. Суд також враховує дані про особу обвинуваченого: не одружений; на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має; офіційно не працевлаштований; не є інвалідом; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; матеріальні збитки потерпілим не відшкодовано; є військовослужбовцем військової служби за контрактом на посаді стрільця 1 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 ; наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття та обтяжує покарання рецидив злочинів, а також те, що він будучи раніше судимий, будучи звільнений умовно-достроково від відбування покарання на 1 (один) рік 6 (шість) місяців 13 (тринадцять) днів і раніше терміну закінчення строку покарання та протягом цього строку вчинив нове кримінальне правопорушення, та вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі за ч. 4 ст. 185 КК України, яке йому належить відбувати реально, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства.

Суд зазначає, що згідно зі ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання застосовується під умовою того, що звільнена особа не скоюватиме протягом невідбутої частини покарання нового злочину. Тому в разі вчинення такою особою протягом строку умовно-дострокового звільнення нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Крім того, відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_9 засуджений востаннє вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26.07.2023 до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29.05.2024 вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 26.07.2023 змінено в частині призначеного ОСОБА_9 покарання. Призначено ОСОБА_9 покарання: за ч.2 ст. 125 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; за ч.3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч.2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч.2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі положень ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. За ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення вказаним покаранням покарання, призначеного ОСОБА_9 за попереднім вироком, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Зарахувано у строк покарання відбуте ОСОБА_9 покарання за попереднім вироком суду.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15.10.2024, ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26.07.2023 року умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом на невідбуту частину покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців 13 (тринадцять) днів станом на день передачі засудженого до підрозділів Національної гвардії України для доставляння до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно ч. 2 ст. 81-1 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення, вина у вчиненні яких доведена у даному кримінальному провадженні, в період строку умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26.07.2023, який в частині призначення покарання був змінений ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29.05.2024, остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити за правилами ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26.07.2023, який в частині призначення покарання був змінений ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29.05.2024, з урахуванням положень ст.72 КК України, у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався і підстав його застосування суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Зокрема, вилучені в ОСОБА_9 під час досудового розслідування: приставку цифрового телебачення «ES-14» в коробці з пультом та зарядним пристроєм, пульт від телевізору «Samsung», телевізор «Samsung» модель LE32A430T1, які придбані за грошові кошти викрадені у ОСОБА_12 на підставі п.1 ч. 1 та 2 ст. 96-2 КК України підлягають спеціальній конфіскації як такі, що придбані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України остаточно призначити ОСОБА_9 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26.07.2023, який було змінено ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29.05.2024 у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_9 покарання рахувати з дня ухвалення вироку 01.10.2025.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався і підстав його застосування суд не вбачає.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.05.2025 по справі № 953/4315/25 (провадження № 1-кс/953/3556/25), від 02.05.2025 по справі № 953/4152/25 (провадження № 1-кс/953/3434/25).

Речові докази:

- ноутбук ТМ DELL Latitude 5480, Service TAG (s/n) 5GKMHM2, MFG YR2018, EXPRESS SERVICE CODE 4, Reg Model P72G, Reg Type No P72G001, 19,5V, 3.34A/4.62A, Made in Chine, з зарядним пристроєм; набір колонок ТМ «HAVIT» 2.0 HV-SK763 6W USB, чорного кольору; комп`ютерна мишка ТМ «Yelandar», Optical Mouse , Reting 6M, 100 mA, Tested to comply with part standarts, for home or office use, з дротом - переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_13 , залишити у розпорядженні власника ОСОБА_13 ;

- грошові кошти у сумі 1230 гривень, а саме: купюра номіналом 1000 гривень БЛ6241365, купюра номіналом 20 гривень Е36954117, купюра номіналом 50 гривень АБ6429300, купюра номіналом 20 гривень ДЛ0695074, купюра номіналом 20 гривень АМ8188072, купюра номіналом 100 гривень ЕА4901369, купюра номіналом 20 гривень АП 3996868, повернути власнику потерпілому ОСОБА_12 ;

- зв`язку ключів на якій знаходиться два ключі, один з ключів від домофону синього кольору, з брелком на якому написано номер квартири «69» передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 , залишити у розпорядженні власника ОСОБА_12 ;

приставку цифрового телебачення «ES-14» в коробці з пультом та зарядним пристроєм; пульт від телевізору «Samsung»; телевізор «Samsung» модель LE32A430T1, які придбані за грошові кошти викрадені у ОСОБА_12 - конфіскувати у порядку спеціальної конфіскації на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №6563 від 05.05.2025 у розмірі 2544,48 грн, судово-товарознавчої експертизи №6565 від 06.05.2025 у розмірі 2544,48 грн, судово-товарознавчої експертизи №6480-6482 від 01.05.2025 у розмірі 3392,64 грн, судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/121-25/10478-Д від 06.05.2025 у розмірі 3565,60 грн., всього 12 047,20 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1