Справа № 305/2562/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/549/25 за апеляційною скаргою прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто по 20.09.2025.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 3 028 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент протягом дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному слідчим суддею.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави вважати його таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_6 на строк по 20.09.2025 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого відділення Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Попереджено підозрюваного ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК та звернуто заставу в дохід держави.

З матеріалів судового провадження вбачається, що до Рахівського районного суду Закарпатської області 23.07.2025 надійшло клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000323 від 22.07.2025, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що на даний час досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_6 20.07.2025 близько 20:00 год., діючи умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом - мотоциклом марки Shineray моделі XY-200-4 intruber д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у власності ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, знаходячись в смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області, урочище «Драгобрат», незаконно, всупереч волі власника транспортного засобу заволодів указаним мотоциклом, який був припаркований біля ґрунтової дороги, без запуску двигуна, отримавши можливість перемістити його, сівши за кермо вище вказаного мотоциклу, поїхав вниз по схилу ґрунтовою автодорогою в напрямку смт. Ясіня, після чого проїхавши близько 1,5 км без запуску двигуна, заховав вказаний мотоцикл у лісосмузі по дорозі на гірськолижний курорт «Драгобрат», з метою його подальшого використання та приховання речового доказу, та пішов у невідомому напрямку, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків, сума яких встановлюється.

Тобто ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом. Крім того, сторона обвинувачення вважає наявними ризики, визначені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та стверджує про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

О 18:00 год 22.07.2025 ОСОБА_6 затримано, та письмове повідомлення про підозру вручено йому о 09:00 год. 23.07.2025.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що описана у клопотанні та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами кримінального провадження вказують на наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з відповідним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 289 КК України, і такі докази є достатніми для застосування запобіжного заходу. Крім наявної обґрунтованої підозри встановлені ризики, які є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 застосував більш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою. При визначенні щодо ОСОБА_6 застави, слідчий суддя зазначив, що з урахуванням наведених відомостей, застава підлягає визначенню в мінімальному розмірі, передбаченому законодавством за злочини даної категорії (від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), та визначив заставу у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 3 028 грн.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави є незаконною, при розгляді клопотання допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, тому ухвала підлягає скасуванню. Вважає, що обставини кримінального провадження, а саме тяжкість кримінального правопорушення, наявність ризиків, характеризуючі підозрюваного відомості, дають підстави для визначення застави в більшому розмірі, а саме 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати частково, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити, визначити ОСОБА_6 розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_9 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000323 від 22.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

22 липня 2025 року ОСОБА_6 було затримано та 23 липня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінальних правопорушень; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами судового провадження, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, звідки було викрадено мотоцикл, від 22.07.2025; протоколом огляду місця події - палаток у лісі, де тимчасово проживав підозрюваний, від 22.07.2025; протоколом огляду місця події, де виявлено викрадений мотоцикл, від 22.07.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 20.07.2025 невідома особа викрала його мотоцикл, що був залишений в урочищі Драгобрат та іншими матеріалами кримінального провадження.

Також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється тим, що ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість покарання підозрюваний з метою ухилення від покарання і затягування справи, може виїхати із свого місця тимчасового проживання в лісосмузі курорту Драгобрат у польових умовах, де живе вже кілька років. З додатково долучених слідчим документів вбачається, що підозрюваний, який був затриманий, 23.07.2025 здійснив утечу від працівників поліції, у подальшому виявлений у господарському приміщенні; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вмотивований тим, що не всі докази у кримінальному провадженні на даній стадії досудового розслідування відшукані, тому є достатні підстави вважати що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою не доказування його вини в подальшому, як це зробив, приховавши речовий доказ - викрадений мотоцикл; можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення обумовлюється тим, що свідки та потерпілий ще не допитані судом і такий ризик зберігається аж до їх безпосереднього допиту під час розгляду справи по суті; ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, визначених ч. 7 ст. 42 КПК України, а саме ухилятися від явки на виклик до слідчого; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний ніде не працює, підозрюється у майновому злочині.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора на предмет законності та вмотивованість ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_6 у частині визначення розміру застави, колегія суддів звертає увагу на таке.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як вбачається з ухвали, визначаючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 цього Кодексу та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, його ступеня суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя прийшов до висновку, що застава у мінімальному розмірі у межах відповідно визначених п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів. При цьому враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якого розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 028 гривень, є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставинами кримінального правопорушення, його тяжкістю та особливою суспільною небезпечністю, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Поряд з тим, викладені прокурором в апеляційній скарзі посилання щодо необхідності застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, задоволенню не підлягають з таких підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що звертаючись до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ініціатор клопотання, за погодженням з прокурором, вказував про необхідність визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_6 саме у мінімальному розмірі. Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурор вже зазначив про необхідність визначення розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Проте, відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Відтак, при прийнятті рішення колегія суддів ураховує, що передбачених ч. 2 ст. 185 КПК України доповнень, змін до клопотання, або заміну його новим клопотанням, матеріали провадження щодо ОСОБА_6 не містять, а наведені в апеляційній скарзі прокурором доводи, в тому числі тяжкість кримінального правопорушення, наявність ризиків, характеризуючі підозрюваного відомості, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею.

На інші дані, які б могли вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування, в апеляційній скарзі не вказується, і такі в матеріалах судового провадження відсутні.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без здоволення.

Ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2025 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді