Справа № 129/1/26
Провадження №11-сс/801/44/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника-адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 про відвід судді члена колегії ОСОБА_4 від участі у розгляді апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.01.2026, якою клопотання старшого слідчого Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без визначення застави в рамках кримінального провадження № 0000003 (витяг від 02.01.2026 р.), -

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.01.2026, якою клопотання старшого слідчого Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без визначення застави в рамках кримінального провадження № 0000003 (витяг від 02.01.2026 р.).

В судовому засіданні адвоката ОСОБА_7 заявив клопотання про відвід судді члена колегії ОСОБА_4 , мотивуючи його тим, що суддя ОСОБА_4 є зацікавленою в результатах розгляду даного кримінального провадження і є наявність інших обставин які викликають сумнів у її неупередженості. У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_7 також ззвертає увагу на те, що про законну необхідність заявлення суддею ОСОБА_4 самовідводу ним вже заявлялось неодноразово в цілій низці інших справ у яких він був вимушений заявляти відвід судді ОСОБА_4 , з якою у нього склались стійкі неприязні стосунки, які за всіма ознаками можливо кваліфікувати як ворожі стосунки.

Суддя ОСОБА_4 , за переконанням адвоката ОСОБА_7 , зацікавлена не лише в незадоволенні апеляційної скарги сторони захисту в рамках даного кримінального провадження, але й за існуючою у суддівському середовищі круговою порукою, зацікавлена продовжувати незаконні, зокрема і злочинні дії, як слідчого і прокурорів у зазначеному кримінальному провадженні, так і суддів суду першої та апеляційної інстанцій, які допустили цілу низку порушень прав і свобод людини і громадянина, як стосовно підзахисного ОСОБА_8 , так і стосовно його захисника.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що жодних переконливих доводів щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 про відвід судді члена колегії ОСОБА_4 заявником не наведено. Окрім того звернув увагу на те, що адвокат ОСОБА_7 акцентував увагу на заявлених відводах судді ОСОБА_4 в рамках інших кримінальних проваджень, які ніяким чином не стосуються розгляду даної справи, а свідчать лише про особисті неприязні стосунки між адвокатом ОСОБА_7 та суддею ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання, заявлене адвокатом ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що дане клопотання про відвід, не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні .

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що безсторонність (неупередженість) суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Мироненко і Мартенко проти України»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення ЄСПЛ у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надає вимога об`єктивної безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Забезпечення достатніх гарантій виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді досягається, у тому числі, шляхом вирішення відводів.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява №33949/02).

Зазначена вище позиція також узгоджується і з Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19.05.2006, схваленими Резолюцією економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23 встановлені стандарти етичної поведінки суддів, виходячи, у тому числі, із показників незалежності та об`єктивності.

Суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права.

Об`єктивність проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й усіх процесуальних діях ,що супроводжують його прийняття. Такий принцип реалізується у необхідності відводу судді у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Такі ж принципи закріплені у Кодексі суддівської етики, який затверджений 22 лютого 2013 року.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів ( схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) суддя може бути відведеним від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що підстав визначених ст. 75 КПК України у клопотанні адвоката ОСОБА_7 , про відвід судді члена колегії ОСОБА_4 не наведено.

Апеляційний суд вважає, що вказані адвокатом ОСОБА_7 , обставини, про відвід, є необґрунтованими, не узгоджуються з вимогами КПК, висловлюють його суб`єктивне ставлення та нічим не підтверджені.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вважає за доцільне залишити без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 про відвід судді члена колегії ОСОБА_4 від участі у розгляді апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.01.2026.

Керуючись ст.ст. 75,80, 81, 82 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

залишити без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 , про відвід судді члена колегії ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4