Справа № 591/4192/25
Провадження № 1-кп/591/131/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Суми кримінальне провадження №000945, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, українця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта середня, не працює, раніше судимого: вироком Зарічного районного суду м.Суми ві 24 червня 2025 року за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст. 59-1 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 (зі змінами) з 24.02.2022 на території України оголошено та проводиться загальна мобілізація, яка триває і на цей час, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань.

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , 06.03.2025 був визнаний придатним до військової служби за результатами проходження медичного огляду військово лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 , та цього ж числа у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 уповноваженою особою старшим офіцером адміністративного відділення ОСОБА_6 , йому вручено бойову повістку на відправку до військової частини НОМЕР_1 , в якій була вказана дата та час, а саме 07.03.2025 о 17 год. 00 хв. - прибуття до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) з метою відправки його до військової частини НОМЕР_1 для несення військової служби по мобілізації. Крім того ОСОБА_3 роз`яснено наслідки за ухилення від явки за повісткою без поважних причин, що полягають у притягненні до відповідальності згідно із законом.

Проте, ОСОБА_3 , діючи умисно, будучи придатним за станом здоров`я до військової служби та обізнаним про його призов під час мобілізації, з метою ухилення від призову на військову службу, без поважних причин, порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, положення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022 (зі змінами), не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 07.03.2025 о 17 год. 00 хв. для відправки до військової частини НОМЕР_1 та про поважні причини своєї неявки не повідомив, тим самим ухилився від військової служби під час мобілізації, на особливий період.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , 1965 р.н., цивільною дружиною ОСОБА_8 , та неповнолітніми дітьми ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які перебувають на його утриманні. Працює він неофіційно. Працівники військкомату 06.03.2025 прийшли до нього додому, одягли кайданки та примусово доставили до приміщення військкомату для проходження медичного огляду. При цьому застосовували фізичну силу як до нього самого, так і до його матері. За вказаним фактом він звертався із заявою до поліції, проте як вона розглянута йому невідомо. Комісія лікарів його визнала придатним до військової служби, хоча в нього є проблеми із зором та був перелом кисті. Відразу після проходження комісії 06.03.2025 у приміщенні військкомату йому вручили повістки про необхідність явки 07.03.2025 о 17 год. до приміщення ТЦК та СП для відправки на військову службу по мобілізації. Він розписався в журналі і на корінці повістки про її отримання під примусом, так як працівники військкомату погрожували не випустити його з приміщення. 07.03.2025 по повістці він до приміщення ТЦК та СП не прибув, тому що він єдиний годувальник у сім`ї. Крім того зазначив, що не вважає за необхідне воювати за працівників військкомату, які застосовували до нього силу.

Судом досліджено докази сторони обвинувачення та, оцінивши кожен з таких доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що цими доказами підтверджуються обставини, зазначені в обвинувальному акті.

Як вбачається з повідомлення про кримінальне правопорушення від 21.03.2025 №1/473 ОСОБА_3 07.03.2025 о 17 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці від 06.03.2025 на відправку до в/ч НОМЕР_1 не з`явився без підтвердження поважних причин неявки (а.с.25).

Відповідно до відомостей відображених в копії облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку з 24.03.2011 року. (а.с. 38).

Згідно копії довідки військово-лікарської комісії від 06.03.2025 №766/4 та копії картки обстеження та медичного огляду від 06.03.2025 солдат ОСОБА_3 визнаний придатним до військової служби (а.с. 33, 34).

З дослідженого судом корінця розписки про отримання повістки вбачається та у протоколі огляду предметів від 15.04.2025 слідчим зафіксовано відомості дослідженого ним корінця розписки від 06.03.2025 про отримання ОСОБА_3 повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 07.03.2025 о 17 год., в якій міститься підпис обвинуваченого (а.с.39-40).

Відповідно до копії з «Журналу реєстрації вручення бойових повісток військовозобов`язаним ІНФОРМАЦІЯ_3 » в рядку під №411 мається запис про вручення бойової повістки ОСОБА_3 06.03.2025 , дата відправлення до команди -07.023.2025, та підпис ОСОБА_3 про ознайомлення з адміністративною та кримінальною відповідальністю за ухилення від проходження призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від медичного огляду та симуляції хвороби. (а.с.42,43).

Як вбачається з копії рапорту старшого офіцера адміністративного відділення ОСОБА_11 , нею була вручена ОСОБА_3 повістка на відправку 07.03.2025 та попереджено про кримінальну відповідальність згідно ст.336 КК України. (а.с. 36)

Крім того, 07.03.2025 ОСОБА_3 був включений до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_6 і відправлені у складі команди НОМЕР_1 , у графі «на які ВОС та код призначений» зазначено «неявка» (а.с. 35).

Також, відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.04.2025 та від 03.04.2025 військовий квиток ОСОБА_3 не виготовлявся, із заявами про оскарження заключення ВЛК ОСОБА_3 не звертався, від отримання повістки ОСОБА_3 не відмовлявся, повторних звернень про проходження ВЛК не надходило (а.с. 37, 44).

Таким чином, суд вважає, що вищевказаними доказами у сукупності доведені обставини обвинувального акту. При цьому, позиція обвинуваченого про те, що він не мав можливості прибути за повісткою на мобілізацію, так як у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та мати похилого віку та застосування насильства до нього та матері під час доставки до військкомату суд розцінює неповажними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці.

У даному випадку наявні в матеріалах кримінального провадження докази підтверджують те, що поведінка обвинуваченого була спрямована на ухилення від призову. Так, за встановлених судом обставин, ОСОБА_3 , перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи та розуміючи, що йому потрібно з`явитися о 17-00 07.03.2025 для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією, без поважних причин не з`явився за викликом. Вказане свідчить про наявність умислу уникнути самого призову за мобілізацією. За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ст. 336 КК України, оскільки останній, будучи військовозобов`язаним, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні обвинуваченому покарання, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працює, живе у цивільному шлюбі та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, придатний до військової служби.

Частина друга ст. 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України захист незалежності та територіальної цілісності держави набув особливого значення для кожного громадянина та має забезпечуватися всіма можливими засобами. Наслідки ухилення осіб від військової служби в цих умовах через призначене їм покарання мають досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

З огляду на специфіку даного кримінального правопорушення, а також позицію обвинуваченого, який фактично вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав і ухилився від військової служби під час воєнного стану, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст. 336 КК України у виді позбавлення волі, а остаточне за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим: у виді позбавлення волі, та вважає за неможливе застосування положень ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням, тому, що таке покарання не зможе досягти його мети, а саме запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Питання речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Зарічного районного суду м.Суми від 24.06.2025 року, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Зарахувати в строк покарання за цим вироком, частково відбуте покарання за вироком Зарічного районного суду м.Суми від 24 червня 2025 року у виді 2 місяців 18 днів пробаційного нагляду, перерахувавши їх за правилами ст. 72 КК України з розрахунку, що одному дню позбавлення волі дорівнює 2 дні пробаційного нагляду, а саме зарахувати 1 місяць 9 днів позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 на виконання вироку суду.

Речові докази: розписку про отримання ОСОБА_3 повістки від 06.03.2025 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 07.03.2025 на 17 год. залишити в матеріалах судової справи №591/4192/25.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1