Справа № 629/253/26
Номер провадження 1-кс/629/125/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника по скарзі ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова заяву слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 про самовідвід по справі № 629/253/26, провадження № 1-кс/629/90/26, -

встановив:

Слідчим суддею ОСОБА_4 подано заяву про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_3 по справі № 629/253/26, провадження № 1-кс/629/90/26 на бездіяльність слідчого Лозівського РВП ГУНП в Харківській області стосовно невнесення відомостей до ЄРДР. В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність Лозівського РВП ГУНП в Харківській області стосовно невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, надання неправдивих свідчень неповнолітніми ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (одна з яких є малолітньою) потерпілими та їх померлою матір`ю ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 629/153/25, які призвели до притягнення його до кримінальної відповідальності. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , відносно яких ОСОБА_9 просить внести відомості до ЄРДР, були нею допитані в порядку ст. 225 КПК України, у рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0001140 від 12.10.2024 року, у закритому судовому засіданні, які в подальшому були покладені в основу обвинувального вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 152 ч. 4, 3, 6 КК України, та призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі (кримінальне провадження №0001140 від 12.10.2024; судова справа №629/153/25, провадження 1-кп/629/100/25).

У судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечував проти самовідвіду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В провадженні слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 по справі № 629/253/26, провадження № 1-кс/629/90/26 на бездіяльність слідчого Лозівського РВП ГУНП в Харківській області стосовно невнесення відомостей до ЄРДР.

ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність Лозівського РВП ГУНП в Харківській області стосовно невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, надання неправдивих свідчень неповнолітніми потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_8 (одна з яких є малолітньою) та їх померлою матір`ю ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 629/153/25, які призвели до притягнення його до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , відносно яких ОСОБА_9 просить внести відомості до ЄРДР, були допитані слідчим суддею ОСОБА_4 в порядку ст. 225 КПК України, у рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0001140 від 12.10.2024 року, у закритому судовому засіданні, які в подальшому були покладені в основу обвинувального вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 152 ч. 3,4,6 КК України, та призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі (кримінальне провадження №0001140 від 12.10.2024; судова справа №629/153/25, провадження 1-кп/629/100/25).

Згідно з п.п. 3,4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, та за наявності підстав, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язаній заявити самовідвід.

Згідно зі ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 22 КПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд має завжди бути "встановленим законом".

Про те, що термін "суд, встановлений законом", поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України".

Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

Судом встановлено, що заява про самовідвід містить дані, які унеможливлюють розгляд слідчим суддею ОСОБА_4 вищевказаної скарги, оскільки наявні об`єктивні підстави вважати, що існують підстави, які викликають сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .

Враховуючи викладені вище обставини та вимоги ст. 75 КПК України, суд вважає за належне задовольнити заявлений самовідвід.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя,-

постановив:

Заяву слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 про самовідвід - задовольнити.

Скаргу ОСОБА_3 по справі № 629/253/26, провадження № 1-кс/629/90/26 на бездіяльність слідчого Лозівського РВП ГУНП в Харківській області стосовно невнесення відомостей до ЄРДР передати на повторний авторозподіл, для визначення слідчого судді, відповідно до ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10