Справа № 307/1569/22
Провадження №1-кп/307/136/22
УХВАЛА

07 жовтня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2021 року за № 0000166 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

27 лютого 2025 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи. Клопотання мотивував тим, що вході досудового розслідування сторона обвинувачення здійснювала збирання доказів упереджено, не збираючи та ігноруючи ті, які виправдовують обвинуваченого. Дії ОСОБА_6 не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з тими суспільно-небезпечними наслідками (смертю), що настали. З висновку комісійної СМЕ № 24 від 07 грудня 2021 року вбачається, що така рана голови, яку отримав у результаті падіння від удару ОСОБА_8 не відноситься до категорії ушкоджень, що несумісні з життям. Цей комісійний висновок спростовує первинний висновок СМЕ № 183 від 17 вересня 2021 року, згідно якого смерть ОСОБА_8 є насильницькою і настала від ЗЧМТ, що супроводжувалась переломом потиличної кістки зліва. В комісійному висновку також зазначено, що трипанація черепа та видалення гематоми потерпілому не були здійснені своєчасно. Відтермінування звернення останнього за медичною допомогою могло сприяти розвитку набряку головного мозку в ОСОБА_8 , що стало в подальшому безпосередньою причиною його смерті. Таким чином, обвинувачення ОСОБА_6 ґрунтується переважною мірою на припущеннях.

Крім того, з відеозапису камер АЗС чітко вбачається механізм нанесення потерпілим ОСОБА_6 удару в область голови, та подальшого його падіння. Потерпілий в темний час доби, безпідставно, діючи з особливою зухвалістю наніс ОСОБА_9 удар кулаком в область щелепи. Наведене свідчить, що характер небезпеки, що загрожувала поліцейському була реальною, останній зазнав нападу та насильства. В ту ж секунду, з метою відвернення нападу та задля особистого захисту підсудній наніс у відповідь нападнику один удар кулаком в обличчя. Враховуючи наявність посягання, стрімкість та неочікуваність нападу поліцейського відсутність часу для оцінки обстановки та потребу в самозахисті, удар кулаком в обличчя нападника був необхідним і достатнім. В обстановці, яка склалася, враховуючи характер небезпеки, яка загрожувала особистій безпеці ОСОБА_10 , дії обвинуваченого відповідали обраному ним способу захисту, оскільки протиправні дії потерпілого щодо нього були припинені лише після нанесення останньому удару в область голови. Нанесення було своєчасним для відбиття нападу, співмірним насильству, яке здійснювалось щодо ОСОБА_11 , а тому його дії є правомірними і не є злочином. Той факт, що обвинувачений діяв в стані необхідної оборони виключає наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України. В даному випадку ОСОБА_6 діяв у межах повноважень, визначених частиною 1 ст. 44 Закону України "Про національну поліцію", згідно якої для забезпечення особистої безпеки, поліцейський вправі застосувати фізичну силу та прийоми рукопашного бою.

Разом з тим на стадії досудового розслідування, слідчим не проведено судову-психіатричну експертизу підозрюваного для встановлення психологічного стану обвинуваченого 05 вересня 2021 року в момент отримання удару в область щелепи від ОСОБА_8 біля виїзду з АЗС " WOG ". З відеозапису вищевказаної події вбачається, що психологічний стан ОСОБА_11 після отримання удару характеризувався активними заходами направленими на захист свого життя і здоров`я, при якому він не міг контролювати свої дії. Тому необхідно встановити психологічний стан особи, чи передбачав ОСОБА_12 можливість настання шкідливих наслідків своїх дій, на що спрямований був умисел останнього.

Враховуючи наведене, просить призначити амбулаторну судово-психіатричну експертизу, виконання якої доручити КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради, на вирішення якої поставити наступні питання: Чи страждає ОСОБА_6 у теперішній час на будь - який психічний розлад, і чи здатний він за своїм психічним станом усвідомлювати свої дії та керувати ними? Чи страждав ОСОБА_6 на будь - який психічний розлад 05 вересня 2021 року в момент виникнення конфлікту та отримання удару в область щелепи від ОСОБА_8 біля виїзду з АЗС " WOG ", і чи був він здатний за своїм психічним станом усвідомлювати свої подальші дії (їх наслідки) та керувати ними? Чи перебував ОСОБА_6 в стані сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту, іншого відповідного стану тощо) 05 вересня 2021 року в момент виникнення конфлікту та отримання удару в область щелепи від ОСОБА_8 біля виїзду з АЗС "WOG", і чи був він здатний за своїм психічним станом усвідомлювати свої подальші дії (їх наслідки) та керувати ними? Чи потребує ОСОБА_6 за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру, і якщо так, то яких саме?

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали заявлене клопотання та просили клопотання задовольнити. Крім того, обвинувачений повідомив, що до лікаря психіатра не звертався, як після події так і на даний час та жодним психічним захворюванням не хворів.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо заявленого клопотання.

Потерпілі в судовому засіданні підтримали думку прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, з`ясувавши обставини заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.332 КПК України, суд під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно із ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Пунктом 3 частини 2 статті 242 КПК України визначено обов`язкове призначення судової експертизи у кримінальному провадженні, у випадку визначення психічного стану підозрюваного (обвинуваченого) за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Проте, у суду відсутні відомості, які викликають сумнів щодо осудності, обмеженої осудності обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме жодної медичної документації, яка свідчила про наявність у ОСОБА_6 психічних захворювань чи перебування його на обліку у лікаря психіатра суду не надано, будь-яких даних які б давали підстави для призначення судово-психіатричної експертизи матеріали кримінальної провадження не містить.

Також матеріали справи не містять відомості, що поведінка обвинуваченого під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була неадекватною. Не була такою поведінка обвинуваченого і під час судового розгляду, навпаки, поведінка та емоційний стан обвинуваченого відповідає загальновизнаним нормам та правилам поведінки.

За наведених обставин, підстав для проведення судово-психіатричної експертизи суд не вбачає.

Як передбачено ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Також суд наголошує, що в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заявленого клопотання про призначення даної експертизи слід відмовити.

Керуючись ст. 242, 332, 350, 369 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про призначення судово-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2021 року за № 0000166 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 13 год. 50 хв. 10 жовтня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1