В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000871 від 09.09.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.04.2025 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи протягом року засудженим вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23.04.2025 року за ч. 2 ст. 309 КК України на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Празька, близько 22 години 30 хвилин, на землі біля дерева виявив два зіп-пакети з порошкоподібною речовиною світлого кольору, зовні схожою на наркотичну, два зіп-пакети з речовиною зеленого кольору та фрагмент алюмінієвої труби, всередині якої, знаходилась речовина темного кольору невідомого походження, тобто, до часу фактичного виявлення працівниками поліції, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, порушуючи вимоги Закону України «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання без мети збуту особливо-небезпечної психотропної речовини, знайшов, таким чином, незаконно придбав, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, якупомістив до кишені портфелю, який мав при собі, та почав незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети збуту. 09 вересня 2025 року, близько 22 години 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Празька, 20, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_4 , який повідомив, що зберігає при собі вказану вище особливо небезпечну психотропну речовину та того ж дня, за вказаною вище адресою, у період часу з 23 години 15 хвилин до 23 години 26 хвилин, співробітниками поліції проведено обшук ОСОБА_4 , у ході якого, в останнього виявлено та вилучено з кишені портфелю, який останній мав при собі, порошкоподібну речовину світло-бежевого кольору, яка знаходилась у двох безбарвних прозорих пакетах з полімерного матеріалу з пазовими застібками, яка містить у собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

За результатами проведеної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-25/56139-НЗПРАП від 07.10.2025 року, у наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору, виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою в речовині 0,395 г.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про Затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в "Таблиці І", PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Відповідно до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини - PVP, у великих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу в розмірі 0,15 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно знаходився по вул. Празькій у м. Києві, де на землі знайшов психотропну речовину - PVP та почав її зберігати, для власного вживання без мети збуту та в подальшому, 09.09.2025 року за адресою: м. Київ, вул. Празька, 20, його зупинили працівники поліції, яким він повідомив, що зберігає при собі вказану вище психотропну речовину, яку він видав останнім для вилучення. Зазначив, що вживає наркотичні засоби та психотропні речовини тривалий час, розуміє, що його дії були незаконними, у скоєному щиро каявся та зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місця скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності та він не оспорює будь-які фактичні обставини.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: висновку експерта № СЕ-19/111-25/56139-НЗПРАП від 07.10.2025 року; постанови про визнання та приєднання речових доказів від 08.10.2025 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, однак, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 11.05.2009 року з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин Синдром залежності», у скоєному щиро розкаявся, вину визнав повністю, раніше судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зокрема, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 , його особи - дане кримінальне правопорушення вчинив на іспитовому строці, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України і тому, вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі виклавденого та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23 квітня 2025 року та остаточно призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № 19/111-25/56139-НЗПРАП від 07.10.2025 року в розмірі 3 565 гривень 60 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: речовини рослинного походження коричневого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою 0,27 г, порошкоподібні речовини світло-бежевого кольору та нашарування на фрагменті металевого предмету, що містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP, масою 0,395 г (які після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів, разом із первинним упакуванням поміщено до поліетиленового спец. пакету № 6187448), що передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: