Провадження №: 1-кс/755/4528/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2025 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002629 від 25 липня 2024 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майн у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002629 від 25 липня 2024 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, надійшла заява від ОСОБА_4 , про те що у період з 23.07.2024 по 24.07.2024, невстановлена досудовим розслідуванням особа, шахрайським шляхом, з використанням електроно-обчислюваної техніки заволоділа грошовими коштами рахунку ТОВ «ТК «Мережевий Стандарт» на загальну суму 502 500 грн.

Так, 27.11.2025, на підставі ухвали слідчого судді, слідчим слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: ноутбук марки "Lenovo" моделі "80XL" із серійним номером PF9XB7909083 мобільний телефон Iphone 12, imei1) НОМЕР_1 , іmei2) НОМЕР_2 , із сім картою н.м.т. НОМЕР_3 ;мобільний телефон Samsung Galaxy A25, imei1) НОМЕР_4 , imei2) НОМЕР_5 , із двома сімкартами: н.м.т. НОМЕР_6 , н.м.т. НОМЕР_7 , та у подальшому вилучені речі, постановою слідчого від 01.09.2025 року визнано речовими доказами.

В обґрунтування клопотання, прокурор посилається на те, що вищеперераховане майно було використане як засоби чи знаряддя вчинення злочинів, крім того, арешт майна накладається з метою збереження речових доказів, а також попередження відчуження, зникнення, втрати або пошкодження вищезазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суд заяву про розгляд клопотання без участі, просив його задовольнити.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Так, 27.11.2025, на підставі ухвали слідчого судді, слідчим слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: ноутбук марки "Lenovo" моделі "80XL" із серійним номером PF9XB7909083 мобільний телефон Iphone 12, imei1) НОМЕР_1 , іmei2) НОМЕР_2 , із сім картою н.м.т. НОМЕР_3 ;мобільний телефон Samsung Galaxy A25, imei1) НОМЕР_4 , imei2) НОМЕР_5 , із двома сімкартами: н.м.т. НОМЕР_6 , н.м.т. НОМЕР_7 , та у подальшому вилучені речі, постановою слідчого від 01.09.2025 року визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ст. 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є тимчасово вилученим майном, а тому з урахуванням наведених слідчим підстав на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що відшукані речі, мають значення доказу вчинення злочину, а отже з метою збереження доказів від пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження існує потреба в їх арешті.

Виходячи з підстав розумності, керуючись принципами змагальності і диспозитивності, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що на даному етапі потреби досудового слідства виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, та вважає за можливе накласти арешт на вилучені предмети та майно шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 98, 131-132, 170-173, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в результаті проведення, обшуку 27.11.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: ноутбук марки "Lenovo" моделі "80XL" із серійним номером PF9XB7909083 мобільний телефон Iphone 12, imei1) НОМЕР_1 , іmei2) НОМЕР_2 , із сім картою н.м.т. НОМЕР_3 ;мобільний телефон Samsung Galaxy A25, imei1) НОМЕР_4 , imei2) НОМЕР_5 , із двома сімкартами: н.м.т. НОМЕР_6 , н.м.т. НОМЕР_7 , із забороною використання, розпорядження, відчуження вказаного майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя: