Справа №504/4809/25
Провадження №1-кс/504/469/25
Доброславський районний суд Одеської області
УХВАЛА

24.11.2025с-ще Доброслав

Слідчий суддя Доброславського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5 смт. Доброслав, клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000239, внесеному до ЄРДР 17.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Доброславського районного суду Одеської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000239, внесеному до ЄРДР 17.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що 16.09.2025 до відділення поліції №3 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області через лінії 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 16.09.2025 близько 23 годині 45 хвилин сталося загорання приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту про пожежу ДСНС від 17.09.2025, ймовірною причиною пожежі є занесення стороннього джерела запалювання із ззовні невстановленою особою.

Крім того, 06.11.2025 до відділення поліції №3 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області через лінії 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що 06.11.2025 близько 00 годині 02 хвилин невстановлена особа, використовуючи пляшку з легкозаймистою сумішшю кинула її на подвір`я приватного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході вказаної події, майно не постраждало, полум`я ліквідовано власником будинку.

Крім того, 16.11.2025 до ЧЧ відділення поліції №3 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області через лінії 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що 16.11.2025 близько 21 годині 00 хвилин невстановлена особа, використовуючи пляшку з легкозаймистою сумішшю кинула її на дах господарської будівлі, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході вказаної події, майно не постраждало, полум`я ліквідовано власником будинку.

Матеріали досудових розслідувань за вищевказаними фактами були об`єднані у одне провадження № 0000239 від 17.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України, до слідчого відділення поліції №3 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт о/у СКП відділення поліції №3 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , про те, що до скоєння вказаного злочину може бути причетний гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який мешкає по сусідству з потерпілим за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю гр. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

19.11.2025 за вищевказаною адресою, де мешкає ОСОБА_7 , разом з матір`ю ОСОБА_8 , проведено санкціонований обшук під час якого виявлено та вилучено:

1) 11 нітрилових (гумових) рукавиць;

2) 5 пляшок об`ємом 2 л, із речовиною червоного кольору, із характерним запахом нафтопродуктів (бензину);

3) пластикова ємність об`ємом 5 літрів із речовиною коричневого кольору із характерним запахом нафтопродуктів (мастило);

4) пакет жовтого кольору з порожніми скляними пляшками у кількості 6 шт;

5) 3 камери зовнішнього відеоспостереження (1 білого кольору та 2, відповідно чорного кольору);

6) кросівки сірого кольору із підошвою білого кольору, на яких маються світловідбивачі чорного кольору, які належать ОСОБА_7 ;

7) куртка сірого кольору с капюшоном на лівому рукаві якої мається світловідбивач сірого кольору яка належить ОСОБА_7 ;

8) штани сірого кольору які належать ОСОБА_7 ;

9) мобільний телефон марки «Моторола» серійний номер НОМЕР_1 яким користувався ОСОБА_7 ;

10) мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі» ІМЕІ: 1) НОМЕР_2 , ІМЕІ: 2) НОМЕР_3 яким користувався ОСОБА_7 ;

11) лійка із характерним запахом нафтопродуктів.

Вказані речі та предмети мають значення речових доказів, та потребують подальшого експертного дослідження.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вилучені 19.11.2025 під час санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , речі та предмети, які як окремо, так і в сукупності будуть виступати предметом доказування у вказаному кримінальному провадженні, та з метою недопущення пошкодження, знищення чи втрати даного майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника (володільця) чи його представника, що є необхідним з метою забезпечення арешту.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду в судове засідання не з`явився, до початку розгляду подав заяву про розгляд клопотання без його участі та просив задовольнити клопотання слідчого у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Так з огляду на положення ст. 167, ч. 2 ст. 168 КПК України вказане майно є тимчасово вилученим майном, та на нього може бути накладений арешт в порядку, та на умовах, передбачених ст. 170-173 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 УКПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого від 20.11.2025 вилучені предмети визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, зі змісту наданого клопотання та копій матеріалів до нього, слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, оскільки воно безпосередньо стосується предмета розслідування кримінального провадження, може містити на собі сліди кримінального правопорушення та за його допомогою встановити обставини події.

Таким чином, зазначені предмети є тимчасово вилученим майном, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та стане предметом дослідження з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що воно має значення для забезпечення кримінального провадження та існує можливість його використання, як доказу, а тому з метою його збереження, наявні підстави для накладення на нього арешту.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому створити обставини для його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Накладаючи арешт на майно, слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що полягає в необхідності проведення ряду слідчих дій органом досудового розслідування з вказаним речовим доказом, наслідки арешту для власника майна.

Накладення арешту на майно, яке є речовим доказом, до повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні, не суперечить положенням КПК України і не пов`язано з набуттям конкретного процесуального статусу.

На підставі вищезазначеного слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на зазначені предмети.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-168, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000239, внесеному до ЄРДР 17.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді, проведеного 19.11.2025 за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено:

1) 11 нітрилових (гумових) рукавиць;

2) 5 пляшок об`ємом 2 л, із речовиною червоного кольору, із характерним запахом нафтопродуктів (бензину);

3) пластикова ємність об`ємом 5 літрів із речовиною коричневого кольору із характерним запахом нафтопродуктів (мастило);

4) пакет жовтого кольору з порожніми скляними пляшками у кількості 6 шт;

5) 3 камери зовнішнього відеоспостереження (1 білого кольору та 2, відповідно чорного кольору);

6) кросівки сірого кольору із підошвою білого кольору, на яких маються світловідбивачі чорного кольору, які належать ОСОБА_7 ;

7) куртка сірого кольору с капюшоном на лівому рукаві якої мається світловідбивач сірого кольору яка належить ОСОБА_7 ;

8) штани сірого кольору які належать ОСОБА_7 ;

9) мобільний телефон марки «Моторола» серійний номер НОМЕР_1 яким користувався ОСОБА_7 ;

10) мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі» ІМЕІ: 1) НОМЕР_2 , ІМЕІ: 2) НОМЕР_3 яким користувався ОСОБА_7 ;

11) лійка із характерним запахом нафтопродуктів, заборонивши будь-яким особам та власнику відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Слідчий (дізнавач) є самостійною процесуальною особою, який має дискреційні повноваження з визначення місця та порядку зберігання речових доказів.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1