Провадження № 1-кп/643/90/25
Справа № 643/8058/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 року м.Харкв

Салтівський районний суд м.Харкова у складі :

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого : ОСОБА_4 ,

захисника : ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харків кримінальне провадження № 0001388 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сурськ, Пензенської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2020 приблизно о 13:00 год., керуючи автомобілем марки «Suzuki»» модель «Grande Vitara», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухаючись по вулиці Владислава Зубенка в Московському районі міста Харкова, під`їхав до перехрестя з вулицею Гвардійців Широнінців, яка є головною по відношенню до вулиці Владислава Зубенка. Під час виїзду на вказане перехрестя з другорядної дороги на головну, ОСОБА_4 не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, проігнорував дію дорожнього знаку «Дати дорогу», чим грубо порушив вимоги п. 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «п. 16.11 - На перехрещенні нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»; «п.2.1 розділу 33 Дорожній знак «Дати дорогу» - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі», та допустив зіткнення з автомобілем «Honda» марки «Civik», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який в цей час рухався по вулиці Гвардійців Широнінців, з боку вулиці Валентинівська, наближаючись до перехрестя з вулицею Владислава Зубенка.

Внаслідок дорожньо-транспортної події (далі - ДТП) постраждали:пасажир автомобіля ««Honda» марки «Civik», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/63-А/21 від 15.02.2021, заподіяні тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя, у вигляді закритої травми грудної клітини, а саме: перелому 5,6,7 ребер зліва, що супроводжувалося лівобічним гемопневмотораксом (скупченням крові та повітря у плевральній порожнині зліва) із коллабуванням лівої легені та підшкірною емфіземою грудної клітини;пасажир автомобіля «Honda» марки «Civik», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/56-А/21 від 16.02.2021, заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я, у вигляді перелому середньої третини діафіза правої стегнової кістки із зсувом;водій автомобіля «Honda» марки «Civik», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/61-А/21 від 26.02.2021, заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я, у вигляді закритого багатоуламкового перелому правої стегнової кістки в середній і нижній третині із зсувом.

Дії водія ОСОБА_4 , що виразились в тому, що останній керуючи автомобілем марки «Suzuki»» модель «Grande Vitara», р.н. НОМЕР_1 , виїхав на перехрестя з другорядної дороги, де по напрямку його руху, перед перехрестям було встановлено дорожній знак «Дати дорогу», не поступився дорогою автомобілю «Honda» марки «Civik», який в цей час рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем. У таких діях ОСОБА_4 , згідно з висновком автотехнічної експертизи № СЕ- 19/121-21/7279-ІТ від 16.04.2021, вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 та п. 2.1 розділу ЗЗ Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з подією ДТП.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у скоєнні кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав частково і показав, що 11.11.2020 він виїхав з дому на автомобілі «Suzuki Grande Vitara» по вул. В.Зубенка на перехрестя з вул. Гвардійців Широнінців. Було світло, суха погода, видимість добра, дорога суха. Перед виїздом на вул. Гвардійців Широнінців стояв легковий автомобіль, він перед ним зупинився. Потім цей автомобіль почав рухатися і він також почав рухатися. Оскільки він був на відстані 3 метрів від вул. Гвардійців Широнінців, коли автомобіль попереду проїхав повернувши ліворуч, він також під`їхав до вул. Гвардійців Широнінців, оцінив обстановку та почав рух свого автомобіля, прямо, намагаючись повернути ліворуч, увімкнувши лівий показник повороту, та коли його автомобіль стояв, на вул. В. Зубенка він бачив знак «Поступись дорогою» перед виїздом на вул. Гвардійців Широнінців. Зліва на право по відношенню до нього рухався автомобіль «Honda». Побачив він цей автомобіль вже коли почав виїжджати на вул. Гвардійців-Широнінців. Він не намагався гальмувати, оскільки вважав, що йому хватить часу, щоб перетнути дорогу та повернути. На його погляд, коли він почав повертати ліворуч, до автомобіля «Honda» було близько 100 метрів, і він вважав, що у нього достатньо часу, щоб перетнути безперешкодно проїзджу частину. При виїзді, приблизно посередині проїзної частини, відбулося зіткнення з автомобілем «Honda». Вважає, що вина у вчиненні даної ДТП обоюдна, як його, так і водія автомобіля «Honda», який на його переконання перевищив швидкість. Відшкодував потерпілим: ОСОБА_11 3000 грн, ОСОБА_12 500 грн, та ОСОБА_13 2500 грн. Коли автомобіль попереду нього проїхав, він проїхав три метри наблизившись до проїзної частини вул. Гвардійців-Широнінців, подивився на обидві боки і оцінивши ситуацію, що до найближчого автомобіля було близько 100 метрів, почав рух. Після цього, приблизно через 3 секунди він побачив автомобіль «Honda», який наблизився з лівого боку, а через 2-2,5 секунди відбулося зіткнення. Зіткнення відбулося передньою правою частиною автомобіля «Honda» у передню ліву частину автомобіля «Suzuki Grande Vitara». Після зіткнення він короткочасно втратив свідомість, його автомобіль розвернуло і відкинуло на декілька метрів і автомобіль зупинився в зупинці громадського транспорту. У нього після ДТП була зламана рука. Він підписав схему ДТП, з якою погодився.

Всупереч часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення за вищевикладених обставин доведена повністю та підтверджується іншими зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- Показами потерпілого ОСОБА_7 , який у судовому засіданні показав, що три роки тому, восени, він їхав за кермом по вул. Гвардійців-Широнінців, на автомобілі «Honda Civik», по лівій смузі у напрямку пр. Ювілейного. В районі «мавзолею» на вул. В.Зубенка йому напереріз з другорядної дороги, з правого боку, від «мавзолею» виїхав автомобіль «Suzuki Grande Vitara» сірого кольору. Цей автомобіль врізався в праве крило та передню праву стійку його авто і його автомобіль відкинуло у зупинку громадського транспорту. Погода була похмура, вдень, опадів не було. Дорога була волога. Перед ударом він застосував гальмування, але це не допомогло уникнути удару. В підсумку він отримав переломи стегнової кістки правої ноги та багаточисельні забої, він втратив свідомість, був струс мозку. З ним в автомобілі знаходилися ще чотири особи: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Світлофора там не було, тільки знаки, згідно яких він їхав по головній дорозі. Зіткнення відбулося вже на смузі зустрічного руху, оскільки він намагався уникнути зіткнення шляхом маневрування вліво. Шкода йому обвинуваченим не відшкодована. Заявив позов у відшкодування матеріальної шкоди 90000 грн та моральної шкоди 100000 грн.

- Показами потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні показав, що їхав восени 2020 року з ОСОБА_18 , в автомобілі «Honda Civik». Сидів на передньому сидінні. Позаду нього сиділа ОСОБА_19 та ще два хлопці. Їхали по вул. Гвардійців-Широнінців. В районі «мавзолею» відбулося ДТП. Як саме він не бачив. Постійно відвертався до Авдєєвої і тому не побачив моменту ДТП. До тями прийшов вже через 1,5 доби. В нього була пробита ліва легеня, зламані ребра 9 штук. Позов заявив на суму 69534 грн, моральна 65000 грн та матеріальна 4762 грн. Два місяці був без роботи, тепер серйозні проблеми з пам`яттю, з коліном. Розпалася його сім`я.

- Показами потерпілої ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні показала, що їхала з ОСОБА_20 на автомобілі «Honda Civik» восени 2020 року. Сиділа на задньому сидінні з права. Зліва сиділи ОСОБА_21 та ОСОБА_22 яких вона не знала. Їхали по роботі. Попереду неї сидів ОСОБА_14 . Їхали по вул. Гвардійців-Широнінців. Швидкість руху була приблизно 60 км/год. В районі вул. В.Зубенка вона відчула удар об скло. Встигла прикрити лоба рукою, момент ДТП не бачила, оскільки дивилася в перед. В неї було розсічення вище лівого ока, струс мозку та перелом правої ноги. Після удару автомобіль зупинився і їм почали надавати допомогу. Момент зіткнення вона не бачила. Жодної допомоги від обвинуваченого вона не отримувала. Кожушко лежав без свідомості з розбитою головою. Позов заявила. Близько півтори місяці лежала у лікарні. Оскільки чоловіка в неї немає, її дитина була вимушена жити з її батьками. Грошей на операцію у неї не було, їй допоміг ОСОБА_23

- протоколом огляду місця події від 06.11.2020 року, та фото таблицею до нього, в ході якого було оглянуто територію проїзної частини в районі вул. Гвардійців-Широнінців, 45 у м. Харкові, на якій знаходилися два пошкоджених автомобілі «Honda Civik» д.н.з. НОМЕР_2 , «Suzuki Grande Vitara» д.н.з. НОМЕР_1 .

-схемою до протоколу огляду місця події від 06.11.2020 року, на якій зафіксоване розташування автомобілів «Honda Civik» д.н.з. НОМЕР_2 , «Suzuki Grande Vitara» д.н.з. НОМЕР_1 на проїзній частині після ДТП.

-висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/121-21/2973-ІТ від 15.03.2021, згідно якого, в момент первинного контакту взаємне розташування транспортних засобів відносно один одного було таким, що автомобіль «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 контактував своєю передньою правою частиною з передньою лівою частиною автомобіля «Suzuki Grand Vitara» р.н. НОМЕР_3 , при цьому, кут між повздовжньою віссю автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 та повздовжньою віссю автомобіля «Suzuki Grand Vitara» р.н. НОМЕР_3 в момент їх первинного контакту складав 75Т±10°. Кут між повздовжньою віссю автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 та повздовжньою віссю автомобіля «Suzuki Grand Vitara» р.н. НОМЕР_3 в момент їх первинного контакту складав 75Т±10°. Місце зіткнення автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 з автомобілем «Suzuki Grand Vitara» р.н. НОМЕР_3 знаходиться в районі кінця сліду гальмування переднього лівого колеса автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 перед його зміщенням від його першочергового напрямку руху. При цьому, слід зазначити, що в момент первинного контакту вищевказаних автомобілів, переднє ліве колесо автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 знаходилось безпосередньо перед початком зміщення сліду гальмування.

- висновком судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/121-20/21890- ІТ від 24.02.2021 та ілюстративної таблиці до нього, відповідно до якого, згідно свідчень водія ОСОБА_7 , пасажирів ОСОБА_6 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_8 : У даній дорожній обстановці водій автомобіля "SUZUKI GRAND VITARA" р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 12.3 та 12.4 Правил дорожного руху. Водій автомобіля "SUZUKI GRAND VITARA" p.н. НОМЕР_4 ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти ДТП виконанням вимог п. 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього рух. У дорожній ситуації що склалася, водій автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній події, діючи відповідно до вимог Правил дорожнього руху. У діях водія автомобіля "SUZUKI GRAND VITARA" р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з дорожно-транспортною пригодою. У дорожній ситуації що склалася, в діях водія автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебували б у причинному зв?язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно свідчень водія ОСОБА_4 . У даній дорожній обстановці водій автомобіля "SUZUKI GRAND VITARA" р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля "SUZUKI GRAND VITARA" р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти ДТП виконанням вимог п. 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 мав технічну дорожнього руху. можливість запобігти ДТП виконанням вимог п.п. 10.1, 12.3 та 12.4 Правил 3. У діях водія автомобіля "SUZUKI GRAND VITARA" p.н. НОМЕР_4 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з дорожно-транспортною пригодою. У діях водія автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою."

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.07.2021 та схемою до нього, під час якого свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розповіли та показали на місці, обставини ДТП які їм відомі. На підставі свідчень свідків та потерпілих було зроблено відповідні заміри та встановлено, що автомобіль «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 , перед зміною маневру ліворуч рухався на відстані 4,7 м від лівого краю дороги до свого правого габариту; під час проведення експериментального заїзду для встановлення швидкості руху автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 , було встановлено, що автомобіль «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 долав 50 метрів за 30 секунд; до зіткнення автомобіль «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 встиг загальмуватися і в гальмуванні до зіткнення подолав 11,3 метри; автомобіль «Suzuki Grand Vitara» р.н. НОМЕР_3 перед виїздом на перехрестя не зупинився перед перехрестям, і рухався з такою швидкістю, що долав 10 метрів за 1,4 секунди; до зіткнення автомобіль «Suzuki Grand Vitara» р.н. НОМЕР_3 не гальмував; з моменту виїзду на перехрестя до моменту зіткнення автомобіль «Suzuki Grand Vitara» р.н. НОМЕР_3 долав відстань 9,2 метри; місце зіткнення транспортних засобів розташовано в кінці сліду гальмування автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 (відповідно до транспортно-трасологічної експертизи) та на відстані 8,8 метрів від правого краю дороги вул. Гвардійців-Широнінців в напрямку руху автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 ; уклін дороги по вул. Гвардійців-Широнінців в місці перехрестя склав: лінійка з рівнем 1,0 метр виставлена за рівнем над поверхнею дороги таким чином, що вільний кінець лінійки розташований над дорогою на висоті 5,0 см.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 31.03.2021 та схемою до нього, під час якого ОСОБА_4 розповів та показав на місці, обставини ДТП які йому відомі. На підставі його свідчень було зроблено відповідні заміри та встановлено, що автомобіль «Suzuki Grand Vitara» р.н. НОМЕР_3 перед виїздом на перехрестя рухався на відстані 0,5 метрів від правого краю дороги до правого свого габариту; з моменту виїзду на перехрестя до моменту зіткнення автомобіля «Suzuki Grand Vitara» р.н. НОМЕР_3 подолав відстань 9,2 метри, відстань він долав за 2,2 секунди, до зіткнення не гальмував.В момент, коли водій ОСОБА_4 перед виїздом на перехрестя побачив вперше автомобіль «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 він знаходився на відстані біля 200 метрів від перехрестя. Швидкість автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 становила біля 80-100 км/год. Місце зіткнення розташовано в межах перехрестя на відстані 8,8 метрів від правого краю дороги вул. Гвардійців-Широнінців, згідно напрямку руху автомобіля «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 . До зіткнення автомобіль «Honda Civic» р.н. НОМЕР_2 рухався на відстані біля 5,1 метри від правого свого габариту до правого краю дороги.

-висновком судово-медичної експертизи №12-14/60-А/21, відповідно до якого, у зв`язку з подією, можливо 06.11.2020р. у гр. ОСОБА_24 мали місце садна лобно-скроневої області справа, які утворилися від дій тупих предметів, могли виникнути в умовах ДТП, при обставинах, викладених у постанові, відносяться до легких тілесних пошкоджень.

-висновком судово-медичної експертизи №12-14/59-А/21, відповідно до якого, у зв`язку з подією, можливо 06.11.2020р. у гр. ОСОБА_25 мали місце пошкодження: забита рана спинки носа; перелом кісток носа. Забита рана кісток носа утворилася від дії тупого твердого предмету, могла виникнути в умовах ДТП, при обставинах, викладених у постанові, відноситься до легких тілесних пошкоджень. У зв`язку з ненаданням рентген-знімків, вирішити питання про наявність перелому кісток носа не представляється можливим, а, отже і оцінити ступінь тяжкості тілесного пошкодження.

-висновком судово-медичної експертизи №12-14/63-А/21, відповідно до якого, з урахуванням даних з медичної документації та даних консультацій лікаря-рентгенолога, що у гр. ОСОБА_6 , 39 років, має місце тупа лицьова травма у вигляді підшкірної, гематоми лобної ділянки справа, забито-рваної рани правої щоки та верхньої губи із саднами на обличчі, з також закрита травма грудної клітини у вигляді перелому 5, 6, 7 ребер зліва, що супроводжувалося лівобічним гемопневмотораксом (скупченням крові та повітря у плевральній порожнині зліва) із коллабуванням лівої легені та підшкірною емфіземою грудної клітини. За механізмом: вищевказані ушкодження утворилися в єдиний проміжок часу від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості травматичної поверхні якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. При цьому, характер ушкоджень не виключає можливості утворення їх в умовах дорожньо-транспортної події 06.11.2020 року, при обставинах, що відомі з постанови слідчого. Згідно медичної карти N? 20472 стаціонарного хворого відділення політравми КНП «МКЛШНМД ім. проф. О. 1. Мещанінова» ХМР, тупа лицьова травма, яка мала місце у гр. ОСОБА_6 , у своєї течії призвела до оперативного хірургічного втручання: проведення ПХО ран (накладання швів), а закрита травма грудної клітини - до оперативного хірургічного втручання: торакоцентезу та дренування лівої плевральної порожнини за Бюлау. За ступенем тяжкості: Тупа лицьова травма із проведенням ПХО (накладанням швів) належать до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ за собою короткочасний розлад здоров?я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), відповідно до п. 2.3.2. "а", п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N? 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. Закрита травма грудної клітини належить до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя, відповідно до п. 2.1.1. «а», п. 2,12 п.2.1.3 п. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» МОЗ України від 17.01.1995 р.

-висновком судово-медичної експертизи №12-14/56-А/21, відповідно до якого, у зв`язку з подією, можливо 06.11.2020р. у гр.. ОСОБА_8 мали місце пошкодження: забита рана на обличчі; перелом середньої третини діафіза правої стегневої кістки із зсувом. Перераховані пошкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, могли виникнути в умовах ДТП, при обставинах, викладених у постанові, в своїй сукупності відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що призвели за собою тривали розлад здоров`я. Діагноз «ЗЧМТ, струс головного мозку» не підтверджується об`єктивними даними, у зв`язку з чим не може бути взятий до уваги.

-висновком судово-медичної експертизи №12-14/56-А/21, відповідно до якого, в зв?язку з подією 06.11.2020 року у ОСОБА_7 , 28 років, мали місце ушкодження. - садна лобової ділянки справа, дві (2) дрібні різані рани лобової ділянки справа (без первинної хірургічної обробки) - відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (п. 2.3.2. «б» п. 2.3.5. Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); - закритий багатоуламковий перелом правої стегнової кістки в середній і нижній третині із зсувом - відноситься до категорії ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров?я ((для загоєння вказаного перелому необхідний термін не менш 3-х тижнів) (п.2.2.1 «а», «б», «в» п.2.2.2. Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»)). Вказані ушкодження, окрім різаних ран, утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких не відобразилися, могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної події, при обставинах і в строк, вказаних в постанові слідчого. Різані рани лобової ділянки справа утворилися від дії предмета (предметів) з ріжучими властивостями, індивідуальні особливості якого не відобразилися, також могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної події. При госпіталізації в КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» при дослідження крові ОСОБА_7 газохроматографічним методом, етиловий спирт не знайдений.

Суд вважає належними та допустимими доказами по справі протоколи проведення слідчого експерименту від 08.07.2021, за участю свідків та потерпілої , висновки судово авто-технічних та судової транспортно-трасологічної експертизи, висновки судово-медичних експертиз, протокол огляду місця події та схему до нього, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження та проведені та здобуті у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку.

Показання потерпілих, суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні та узгоджуються між собою та іншими дослідженими у судовому засіданні доказами. Потерпілі як під час досудового слідства, на слідчому експерименті, так і під час допиту в судовому засіданні, давали стабільні покази стосовно обставин події, механізму ДТП та отримання тілесних ушкоджень, які окрім іншого, підтверджуються висновками судово-медичних експертиз.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 , не дивлячись на часткове визнання ним своєї вини, суд вважає такими, що не спростовують, а навіть частково підтверджують доводи обвинувачення. ОСОБА_4 підтвердив, що виїжджав з другорядної дороги на головну і в цей момент відбулося зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по головній дорозі. Тобто, своїми показами ОСОБА_4 фактично підтверджує факт порушення ним вимог п. 16.11 та п.2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, які згідно висновку судово авто-технічної експертизи, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв?язку з даною ДТП.

Суд критично ставиться до свідчень обвинуваченого про те, що виїжджаючи з другорядної дороги на головну, він переконався у відсутності небезпеки, оскільки враховуючи об`єктивні обставини справи встановлені судом, автомобіль під керуванням ОСОБА_7 рухався по головній дорозі і його об`єктивно не можливо було не побачити в тих погодних умовах та пору доби, які мали місце в момент ДТП.

Аналізуючи усі докази у їх сукупності та зіставляючи їх із показами та діями обвинуваченого, суд доходить висновку, що часткове невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 його вини у скоєнні ДТП 06.11.2020 р., є засобом його захисту від обвинувачення та спробами уникнути відповідальності за скоєне, оскільки сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, повністю і детально між собою узгоджуючись, викриває обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Докази, покладені судом в обґрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних норм та оцінюються судом як належні та допустимі.

Оцінивши всю сукупність доказів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись нормами діючого законодавства, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття зазначеного висновку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення повністю доведена.

Таким чином, дослідивши і оцінивши представлені докази у їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 та спричинило потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Судом досліджувалася особа обвинуваченого і встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, одружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, є ветераном військової служби, раніше не судимий, пенсіонер.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його відповідальність.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить вчинення злочину в похилому віці та наявність статусу ветерана військової служби.

Суд не вважає можливим визнати обвинуваченому в якості обставини, яка пом`якшує покарання, щире каяття у скоєному з наступних підстав.

Верховним Судом у постанові від 20.09.2023 по справі № 944/5954/22 наведено тлумачення прояву щирого каяття обвинуваченого. Так, у вищевказаній постанові витлумачено, що при встановленні обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, необхідно враховувати, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні лише частково визнав свою вину у скоєному, намагався шукати собі виправдання, які не підтвердилися фактичними обставинами справи, а тому його суб`єктивне ставлення до вчиненого не можна вважати таким, що ґрунтується на належній критичній оцінці вчиненого та таким, що призвело до щирого каяття.

Суд також не враховує в якості обставини, що пом`якшує покарання, часткове погашення шкоди завданої злочином, оскільки з моменту вчинення злочину до моменту винесення вироку минуло п`ять років і за цей час ОСОБА_4 було відшкодовано трьом потерпілим, лише 6000 гривень, що є мізерною сумою відносно реально завданої ним шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

З урахуванням обставин і характеру скоєного правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який до вчинення злочину вів позитивний спосіб життя та суспільних відносин, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого із застосуванням мінімального розміру основного покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України.

При цьому, проаналізувавши усі обставини справи, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_4 злочину, а саме грубе ігнорування вимог дорожніх знаків та ПДД, наслідки у вигляді завдання трьом потерпілим тяжких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень, завданої значної незворотної шкоди потерпілим, позицію потерпілих які повідомили про відсутність допомоги з боку обвинуваченого, зауважували на ігноруванні обвинуваченим завданої ім в підсумку ДТП шкоди, зважаючи на суб`єктивне ставлення обвинуваченого до вчиненого та відсутність щирого каяття у скоєному, відсутність повної критичної оцінки вчиненого, суд вважає неможливим виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства із застосуванням звільнення від покарання.

У справі заявлені цивільні позови:

- потерпілим ОСОБА_7 , який в ході розгляду був уточнений на суму 83124,69 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, та на суму 100000 грн. у відшкодування моральної шкоди,

- потерпілим ОСОБА_6 , у відшкодування матеріальної шкоди та на суму 4762,11 грн., та на суму 65000 грн. у відшкодування моральної шкоди,

- потерпілою ОСОБА_8 , у у відшкодування матеріальної шкоди та на суму 23670,01 грн., та на суму 120 000 грн. мідшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_4 у частині стягнення матеріальної шкоди визнав у повному обсязі, у відшкодування моральної шкоди не визнав, оскільки вважає, що ОСОБА_7 також винний у ДТП.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_4 у частині стягнення матеріальної шкоди визнав у повному обсязі, у відшкодування моральної шкоди не визнав, оскільки вважає, що позов у цій частині не підтверджений доказами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_4 у частині стягнення матеріальної шкоди визнав у повному обсязі, у відшкодування моральної шкоди не визнав, оскільки потерпілі не були пристебнуті ременями безпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд визначає відповідно до вимог ч.3 ст. 23 ЦК з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичного болю та душевних страждань яких зазнали потерпілі, їх тривалості, та безповоротності, форму вини обвинуваченого, та враховуючи при цьому вимоги розумності і справедливості.

Суд приходить до висновку, що в ході слухання справи знайшов підтвердження факт того, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було завдано значної моральної шкоди, а тому, виходячи з принципів розумності, справедливості та домірності, враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_4 , і саме його протиправні дії призвели до наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та подальших моральних страждань потерпілих, суд вважає, що позови у частині стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_6 підлягає повному задоволенню, а на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_7 частковому задоволенню і вважає доведеними і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги потерпілих у наступному розмірі і з наступних підстав.

Діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдана майнова шкода у розмірі 4762,11 грн, яка є вартістю лікування, та з урахуванням добровільно відшкодованої суми 500 грн., підлягає стягненню з обвинуваченого в сумі 4262,11 грн. Також суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 моральну шкоду, яка полягає у тому, що своїми протиправними діями, обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілому тілесні ушкодження, що призвело до необхідності тривалого лікування та відновлення потерпілого, часткової втрати пам`яті, втратою ним звичного ритму життя, звичних життєвих зв`язків, роботи та сім`ї, необхідності постійної сторонньої допомоги, та, виходячи з засад розумності та справедливості, задовольняє позовні вимоги потерпілого про стягнення моральної шкоди в розмірі 65000 грн.

Також, діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 завдана майнова шкода у розмірі 23670,01 грн, яка є вартістю лікування, та з урахуванням добровільно відшкодованої суми 3000 грн. підлягає стягненню з обвинуваченого в сумі 20670,01 грн. Також суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_8 моральну шкоду, яка полягає в отриманні тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що призвело до необхідності тривалого лікування та відновлення потерпілої, втратою нею звичного ритму життя, звичних життєвих зв`язків та роботи, необхідності постійної сторонньої допомоги. Півтора місяця знаходилася на стаціонарному лікуванні. Її мала дитина вимушена була проживати тривалий час без матері. Виходячи з засад розумності та справедливості, суд частково задовольняє позовні вимоги потерпілої про стягнення моральної шкоди в розмірі 70000 грн.

Також, діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 завдана майнова шкода у розмірі 83124,69 грн, яка є вартістю лікування, та з урахуванням добровільно відшкодованої суми 2500 грн. підлягає стягненню з обвинуваченого в сумі 80624,69 грн. Також суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 моральну шкоду, яка полягає в завданні йому тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що призвело до необхідності тривалого лікування та відновлення потерпілого, втратою ним звичного ритму життя, звичних життєвих зв`язків та роботи, та, виходячи з засад розумності і справедливості, частково задовольняє позовні вимоги потерпілого про стягнення моральної шкоди в розмірі 70000 грн.

Цивільні позови свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 заявлені до ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди у сумі 30 000 грн. кожним, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вказані особи не визнані потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Процесуальні витрати за залучення експерта при проведенні судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ- 19/121/2973-ІТ від 15.03.2021 - 3922 грн. 80 коп., судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/121 -21/7279- ІТ від 16.04.2021 - 3432 грн. 45 коп., суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки їх розмір підтверджений довідками НДЕКЦ.

Арешти накладені на майно ухвалами слідчого судді Київського районного суду від 11.11.2020 року, а саме на автомобілі «Suzuki Grand Vitara» р.н. НОМЕР_3 та автомобіль «Honda Civik» д.н.з. НОМЕР_2 , суд вважає необхідним скасувати, оскільки вони не належать обвинуваченому.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді ТРЬОХ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на ТРИ роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з моменту його затримання для виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за залучення експертів на користь держави в сумі 7355 (сім тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 25 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 4262 (чотири тисячі двісті шістдесят дві) грн. 11 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 65000 (шістдесят п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 20670 (двадцять тисяч шістсот сімдесят) грн. 01 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 70000 (сімдесят тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 80624,69 (вісімдесят тисяч шістьсот двадцять чотири) грн. 69 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 70000 (сімдесят тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

У задоволенні позову ОСОБА_25 відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_24 відмовити.

Арешт, накладений на автомобіль «Suzuki Grand Vitara» р.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 , ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11.11.2020 року - скасувати.

Арешт, накладений на автомобіль «Honda Civik» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Автокредит плюс», ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11.11.2020 року - скасувати.

Речові докази у справі :

- автомобіль «Suzuki Grand Vitara» р.н. НОМЕР_3 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою м.Харків, вул.Пушкінська, 107, повернути власнику, ОСОБА_10 .

- автомобіль «Honda Civik» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою м.Харків, вул.Пушкінська, 107, повернути власнику, ТОВ «Автокредит плюс».

- оптичний диск DVD-R «Vеrbatim» з відеозаписом ДТП від 06.11.2020, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок надрукований у нарадчій кімнаті.

Суддя Салтівського районного

суду м.Харкова ОСОБА_1