Справа № 504/1326/25
Номер провадження 1-кп/504/600/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ;

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законних представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за за №0000007 від 09.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.01.2025, приблизно о 22:00 год., у темний час доби, у похмуру погоду без опадів, водiй ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював на ньому рух, по сухому без забруднень, асфальтобетонному дорожньому покриттю проїзної частини вул. Полунична, на якiй організовано двосторонній рух, та яка складалася з однiєї смуги для транспортних засобів у кожному напрямку, в напрямку вул. Лiсова, с. Свiтле, по території садівничого товариства «Світанок», в Одеському районі Одеської області.

Під`їжджаючи в указаний час до нерегульованого нерівнозначного перехрестя вул. Полунична - вул. Лiсова, водiй ОСОБА_9 , дiючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 16.12. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України вiд 10.10.2001 № 1306 (надалi Правила дорожнього руху України), які передбачають:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасникiв дорожнього руху та iншuх осiб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, вiдповiдно реагувати на її змiну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 16.12. «На nepexpecmi рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де органiзовано круговий рух»,

перед проїздом вказаного перехрестя, не переконався в безпецi свого руху, що це буде безпечним i вiн своїми дiями не створить перешкод або небезпеки iншим учасникам руху, не обрав безпечну i допустиму швидкiсть руху, щоб мати можливiсть контролювати дорожню обстановку, не врахував погоднi та дорожні умови, свої практичні навики керування транспортним засобом, а також вiдсутнiсть на перехрестi, на яке вiн буде виїжджати, а саме на проїзнiй частинi вул. Лiсова, транспортних засобiв, що наближаються праворуч, уважним не був, постiйно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслiдок чого вiдповiдно не вiдреагував на змiну дорожньої обстановки, не вжив належних i своєчасних заходiв до зниження швидкостi свого руху до безпечної та допустимої на данiй дiлянцi, тобто для безпечного проїзду перехрестя, а проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслiдкiв свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух, виїхав на перехрестя, тим самим не надав перевагу у pyci мотоциклу TARO, реєстрацiйний номер ВНО411JВ, який наближався до автомобiля ВАЗ-2105 справа налiво рухаючись по проїзнiй частинi вул. Лiсова, внаслiдок чого, правою задньо-боковою частиною кузова керованого автомобiля ВАЗ-2105, скоїв зiткнення з передньою частиною мотоцикла.

Внаслідок даної дорожньо - транспортної пригоди неповнолiтньому водiю мотоцикла TARO ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були спричиненi тiлеснi ушкодження у виглядi - закритий уламковий перелом променевої кістки із заміщенням, садна тулуба та кiнцiвок, забiй калитки, що своїми сукупностями супроводжуються розладом здоров`я тривалiстю бiльше 3-х тижнiв (21 день) i по цьому критерiю згiдно п.2.2.1 в мають ознаки тiлесних ушкоджень середньої тяжкостi «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкостi тiлесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України вiд 17.01.1995 року. Також, внаслідок даної дорожньо - транспортної пригоди неповнолітньому пасажиру мотоцикла TARO ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки правого стегна зі зміщенням, забій грудної клітини, садна правої та лівої кисті, забій правого передпліччя, що своїми сукупностями супроводжується розладом здоров`я тривалістю більше 3-х тижнів (21 день) і по цьому критерію згідно п.2.2.1 в мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкостi тiлесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України вiд 17.01.1995 року.

Допущені водієм ОСОБА_9 , порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 16.12. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної подiї та у своїй сукупностi призвели до настання суспiльно-небезпечних наслiдкiв у виглядi спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості неповнолітнім потерпілим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та пасажиру мотоцикла TARO Унжакову Вiталiю Сергiйовичу, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні вказаного злочину, визнав повністю, не оспорював доказів, що зібрані стороною обвинувачення, а також фактичних обставин кримінального провадження, які встановлені судом. Обвинувачений ОСОБА_9 надав наступні показання. Обвинувачений вказав, що він в січні 2025 року, точної дати не зазначив, в темну пору доби, близько 22.00 години, разом із дружиною, їхав на автомобілі «ВАЗ» по ґрунтовій дорозі в с. Світле Одеської області. Переїжджаючи дорогу, на нерегульованому перехресті, він вчасно не помітив перешкоди праворуч. Відбулося ДТП. В ДТП постраждали хлопці, які рухалися на мотоциклі. Мотоцикл в`їхав в задню праву частину автомобіля. Після ДТП, він вийшов з машини, і вони з дружиною підбігли до потерпілих. Дружина обвинуваченого викликала швидку потерпілим. Один з потерпілих був з переламаною рукою, а інший з переламаною ногою. Швидка госпіталізувала потерпілих, а потім приїхали працівники поліції, які склали протокол, схему. Зауважень до процесуальних документів в нього не було. Автомобіль поміщений на штраф майданчик, мотоцикл також забрали. У мотоцикла були включені фари, однак він їх вчасно не помітив, потерпілі мали шоломи. Після ДТП, його дружина телефонувала до одного з батьків потерпілих та пропонувала надати матеріальну допомогу, проте їй відповіли, що поки не потрібно. Обвинувачений надав потерпілим страховий поліс, після цього кілька разів дзвонив до потерпілих та пропонував матеріальну допомогу, сказали поки не потрібно. Також зазначив, що не оспорює обставин, що викладені прокурором в обвинувальному акті, цивільні позови не визнає.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_9 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, потерпілих та законних представників потерпілих, письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, письмових матеріалів, щодо заявлених цивільних позовів. Сторонам було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 в присутності законного представника та педагога ОСОБА_12 , в судовому засіданні повідомив, що він рухався за кермом мотоцикла, в темну пору доби, 08.01.2025 року близько 21.40 години по вул. Лісовій, що є головною дорогою, разом з братом. На перехресті, автомобіль не надав йому перевагу у русі і трапилась дорожньо-транспортна пригода. Він рухався з увімкненим ближнім світлом фар. Зіткнення відбулось у задню праву частину автомобіля. Після ДТП він одразу запитав у брата, який був пасажиром мотоцикла, як він себе почуває. До нього з братом, підходили люди, які проживають поруч. Обвинувачений допомоги не надавав. З ним був його брат ОСОБА_5 .

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 в присутності законного представника та педагога ОСОБА_12 , в судовому засіданні повідомив, що вони, з братом, їхали в темну пору доби по вул. Лісова на перехресті, потім він побачив машину. Все, що пам`ятає, що він впав з мотоцикла, до нього ніхто не підходив, крім людей, що там проживають. Підбігла жінка, винесла лід, обвинувачений до нього не підходив. На запитання прокурора відповів, що обвинувачений після ДТП з ним не спілкувався, та не вибачався.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_7 повідомила суду, що на місце ДТП вона прибула вже після його настання. Про ДТП її повідомила сусідка. Обвинуваченого вона не бачила, мотоцикл був на землі, а її дитина лежала на узбіччі, біля дитини була жінка. В подальшому її сина було госпіталізовано.

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_6 повідомила суду, що про подію ДТП її повідомив син, який вказав, що він разом із ОСОБА_13 потрапив в аварію. Через десять хвилин, вона прибула на місце ДТП. ЇЇ син міг ходити, проте була пошкоджена його рука, а от ОСОБА_13 лежав на узбіччі. Автомобіля на місці ДТП вона не бачила. Після цього, її сина госпіталізували. ОСОБА_4 після ДТП переніс три операції, завдані збитки їм не відшкодували. Лікарі з м. Одеси порекомендували проходити лікування у м. Києві, що вони і зробили.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження є доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України є нетяжким злочином, який характеризується необережною формою вини.

Пом`якшуючими обставинами, що впливають на вид та міру покарання обвинуваченого є визнання вини, часткове відшкодування завданої шкоди. При цьому, обставин наявності щирого каяття судом не встановлено, оскільки обвинувачений в ході судового розгляду з потерпілими не примирився, негативних наслідків своїх дії не усунув, потерпілі наполягали на застосуванні до обвинуваченого найсуворішого виду та розміру покарання.

Обтяжуючих обставин, що впливають на вид та міру покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При визначені обвинуваченому ОСОБА_9 , міри покарання, враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яким заподіяно тілесні ушкодження потерпілим, які є неповнолітніми, характер вчиненого порушення, особа обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні малолітнього сина, не працює.

Враховується також і досудова доповідь органу пробації, згідно якої орган пробації вказує на те, що ризик вчинення ОСОБА_9 , повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, середній рівень небезпеки для суспільства останнього та можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства.

Враховується судом і поведінка обвинуваченого після вчиненого, який з потерпілими не примирився, завдану моральну шкоду відшкодував у невеликій частині, в ході судового розгляду кримінального провадження.

Санкція інкримінованого діяння передбачає можливість застосування наступних основних видів покарання: штраф; виправні роботи; арешт обмеження волі. При цьому штраф є найм`якішим видом покарання, а обмеження волі відповідно найтяжчим. Суд враховує, що призначення покарання у виді виправних робіт обвинуваченому є недоцільним, так як останній не працює, офіційного заробітку не має, що унеможливить виконання вироку в цій частині. Покарання у виді арешту, може бути застосоване виключно до військовослужбовців (ч. 1 ст. 60 КК України).

Враховуючи характер та тяжкість вчиненого порушення, наявність певних обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обтяжуючих обставин, з урахуванням особи винного, який є несудимим, враховуючи необережний характер вчиненого кримінального правопорушення, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі із застосуванням дії ст. 75 КК України та звільнення від призначеного покарання, думку та потерпілих, які просили призначити обвинуваченому найсуворіше покарання, враховуючи дані про потерпілих від кримінального правопорушення, які на час ДТП були неповнолітніми, наслідки, що настали, суд дійшов висновку, про те, що призначення ОСОБА_9 найтяжчого покарання, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі буде явно несправедливим.

Термін «явно несправедливе покарання» на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання. Зазначене роз`яснення надав Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 716/1224/19.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 основне покарання за ч. 1 ст. 286 КК України, яке повинно бути реальним, проте не найтяжчим, а тому саме покарання у виді штрафу у максимальних межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України досягне мети покарання.

Крім того, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_9 і додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, на максимальний строк, оскільки призначення такого покарання є обов`язковим та передбачено у санкції ч. 1 ст. 286 КК України, в редакції чинній на час вчинення кримінального правопорушення. Строк такого покарання судом визначено через грубе порушення вимог ПДР обвинуваченим та заподіяння шкоди неповнолітнім особам. Обвинувачений не довів, що у зв`язку із призначення такого покарання, він буде позбавлений єдиного заробітку та не зможе утримувати сім`ю.

Щодо цивільних позовів.

Цивільним позивачем ОСОБА_7 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 подано цивільний позов до цивільних відповідачів ОСОБА_9 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА», відповідно до якого, цивільний позивач просить стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на її користь 4500 грн., завданої неповнолітньому ОСОБА_5 матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого, та 225 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого, а з ОСОБА_9 на її користь 100000 грн. моральної шкоди.

Крім того, цивільним позивачем ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 подано цивільний позов до цивільних відповідачів ОСОБА_9 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА», відповідно до якого, цивільний позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на її користь 148875 грн., завданої неповнолітньому ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої майну потерпілого, 88457,93 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого, 4422,89 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого, а з ОСОБА_9 на її користь 150000 грн. моральної шкоди та витрати на правничу допомогу, після їх додаткового документального підтвердження.

Цивільні відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надало до суду пояснення по справі, згідно якого цивільний відповідач визнає позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення матеріальних витрат на лікування на суму 16176,53 грн. При цьому, інша частина витрат не підлягає відшкодуванню, оскільки такі витрати є немедичними, а частина з них є препаратами, що призначені для лікування супутніх захворювань та профілактики.

Захисник ОСОБА_9 , надав суду відзив на цивільні позови, згідно ОСОБА_9 не визнає позовні вимоги, оскільки не підтверджено документально необхідності здійснення витрат на лікування у розмірах заявлених у цивільних позовах. Потерпілі не довели зв`язку між ДТП та лікуванням і витратами. Також, цивільний відповідач ОСОБА_6 , не надала суду жодного доказу розміру матеріальної шкоди спричиненої майну. Вимоги, щодо стягнення моральної шкоди є надуманими та не підтвердженими.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази на підтвердження позовних вимог та їх спростування, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що цивільний відповідач ОСОБА_9 08.01.2025, приблизно о 22:00 год., керуючи «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в напрямку вул. Лiсова, с. Свiтле, по територiї садiвниче товариство «Світанок», в Одеському районі Одеської області, скоїв ДТП, а його вина у вчиненні ДТП встановлена судом.

Згідно полісу № 219568611 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА», з лімітом відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 320000,00 грн., за шкоду заподіяну майну 160000,00 грн. Строк дії договору з 24.02.2024 року по 23.02.2025 року включно.

Дорожня транспортна пригода сталася 08.01.2025 року, тобто в межах дії договору страхування цивільної відповідальності власника наземного транспортного засобу та є страховим випадком.

20.06.2024 набрав чинності Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон), норми котрого є спеціальними та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з витратами на лікування потерпілих.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди життю та здоров`ю потерпілої фізичної особи здійснюється страхова (регламентна) виплата у зв`язку з: 1) лікуванням потерпілої фізичної особи.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП, що відбулось 08.01.2025 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження, що вимагало лікування потерпілих

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону, страхова (регламентна) виплата у зв`язку з лікуванням потерпілої фізичної особи здійснюється страховиком, а у випадках, передбачених частиною першою і пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, у розмірі витрат, пов`язаних з доправленням, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілої фізичної особи у відповідному закладі охорони здоров`я, включаючи витрати на спеціальний медичний, постійний сторонній догляд та придбання лікарських засобів (лікарських препаратів). Необхідність здійснення таких витрат документально підтверджується відповідним закладом охорони здоров`я, а розмір витрат - розрахунковим документом.

Згідно виписки з медичної карти хворого ОСОБА_5 , останній перебував на стаціонарному лікуванні з 08.01.2025 року по 31.01.2025 року, з відповідним діагнозом. Останньому здійснено хірургічне втручання виконано репозицію, МОС з гвинтами. Надано відповідні рекомендації, зокрема медикаментозні остеоген по 1т. 3 р. на день

За таких обставин, з цивільного відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», підлягає стягненню матеріальна шкода пов`язана з лікуванням ОСОБА_5 , а саме придбання лікарських засобів гвинта канюльваного на шийку стегнової кістки, у розмірі 4500,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 997 від 15.01.2025 року та платіжною інструкцією АТ КБ «ПривтБанк» №0.0.3.1 від 15.01.2025 року.

При цьому, вказаний розмір відшкодування витрат на лікування є меншим, за законодавчо встановлений мінімум відшкодування таких витрат (ч. 3 ст. 21 Закону), проте суд позбавлений можливості виходу за межі цивільного позову цивільного позивача у цій частині.

Згідно виписки з медичної карти хворого ОСОБА_4 , останній перебував на стаціонарному лікуванні з 08.01.2025 року по 31.01.2025 року, з відповідним діагнозом. Останньому здійснено хірургічне втручання виконано репозицію, МОС пластиною уламків променевої кістки. Надано відповідні рекомендації та лікуання, зокрема медикаментозні остеоген по 1т. 3 р. на день, цифазолін.

Згідно виписки з медичної карти хворого ОСОБА_4 № 92872, останній перебував на стаціонарному лікуванні з 24.03.2025 року по 06.04.2025 року, з відповідним діагнозом. Останному здійснено повторне хірургічне втручання заміна пластини, репозиція перелому. Надано відповідні рекомендації та лікуання, зокрема медикаментозні остеоген по 1т. 3 р. на день, цифазолін, плазмовен, інфлуган, бетадин.

Згідно довідки-виписки з історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_4 № 624875, останній перебував на стаціонарному лікуванні з 08.08.2025 року по 15.08.2025 року, з відповідним діагнозом. Останному здійснено повторне хірургічне втручання видалення металофіксатора, мметалоостеосинтез пластиною та гвинтами. В клініці проведено раннє післяопераційне реабілітаційне лікування. Надано відповідні рекомендації та лікуання, зокрема медикаментозні остеоген або остеопро, декрістол, дексалгін, цитро 3 форт.

За таких обставин, з цивільного відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», підлягає стягненню матеріальна шкода пов`язана з лікуванням ОСОБА_4 , а саме придбання лікарських засобів комплекту фіксаторів для накістного остеосинтезу передпліччя, у розмірі 9000,00 грн. та набору імплантів на суму 15200 , що підтверджується видатковою накладною № 1259 від 17.01.2025 року та платіжною інструкцією АТ КБ «ПривтБанк», видатковою накладною № 11/08/11804 від 11.08.2025 та платіжною інструкцією АТ КБ «ПривтБанк» . Щодо витрат на придбання лікарських засобів, то позовні вимоги в цій частині слід задовольнити у розмірі, що визнаний страховиком на суму 7176,53 грн., оскільки дійсно частина витрат позивача є немедичними (комісійні, пакет), а частина медикаментів не визначені у медичних документах, як обов`язкові (Фаомазолін, Фармазолін, Меркана, Альфа-ліпон, Метамін, Гавіскон, Глимакс, тощо). При цьому, з чеків які надані до заяви про зменшення позовних вимог від 28.07.2025 (а.с. 239 т.1), взагалі неможливо встановити найменувань лікарських засобів, що придбавалися. Також, суд вважає підставними позовні вимоги ОСОБА_14 , щодо відшкодування лікарських засобів Нурофен 195 грн., бинт 175 грн., салфетки марлеві 84 грн., пов`язка 128 грн., спирт етиловий 80 грн., згідно чеку № 21060 від 15.08.2025 року, медичного засобу «Остеопро» на суму 1163,90 грн. згідно чеку 105949, медичних засобів, що необхідні для здійснення хірургічного втручання на суму 4500,96 грн. згідно чеку № 76842 від 08.08.2025, щодо відшкодування вартості котрих відзиву від страховика не надходило, а у довідці виписці вказано про проведення реабілітаційного лікування, перев`язки профілактичні курси антибіотикотерапії та знеболення та призначення цих препаратів;

Підставними є і витрати на проведення лабораторних досліджень крові ОСОБА_4 , 891 гривня та 892 гривні, оскільки останньому було проведено кілька хірургічних втручань, що вимагає здійснення відповідних досліджень.

Разом з тим, є необґрунтованими витати на благодійну допомогу, витрати на проживання у номері люкс у м. Києві ОСОБА_6 , витрати на придбання пального, оскільки здійснення таких не перебуває у прямому причиновому зв`язку із заподіянням шкоди ОСОБА_4 та не охоплюються вимогами ч. 1 ст. 21 Закону.

З цих підстав, позов в цій частині слід задовольнити частково у сумі 40005,09 грн.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, суд зазначає наступне.

Згідно положень ч. 1 ст. 24 Закону, страховик здійснює потерпілій фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування заподіяної їй моральної шкоди, у розмірі 10 відсотків страхової (регламентної) виплати у зв`язку з її лікуванням та/або втратою нею працездатності, розрахованої відповідно до статей 21-23 цього Закону.

Отже, 10 відсотків від страхової виплати, а саме 4500 грн. у зв`язку з лікуванням неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , становить 450 грн. В свою чергу, цивільним позивачем ОСОБА_7 заявлено вимогу лише про стягнення моральної шкоди, у розмірі 5 відсотків страхової виплати, що становить 225 грн. Враховуючи, що вимога заявлена цивільним позивачем до цивільного відповідача в меншому розмірі не суперечить принципу диспозитивності, зокрема його положенням про те, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, з цивільного відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягає стягненню моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я потерпілого у розмірі 5 відсотків страхової виплати, що становить 225 грн.

Щодо вимоги про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_9 на користь цивільного позивача ОСОБА_7 , яка представляє інтереси неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи всі обставини справи, характер і обсяг фізичних і душевних страждань неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинених ушкодженням здоров`я, що зумовило зміну усталеного способу його життя, враховуючи глибину і тривалість страждань, тривалість лікування та реабілітації, яких зазнав останній, вимоги справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди у сумі 60000,00 гривень.

При цьому з обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає стягненню різниця між визначеним судом розміром моральної шкоди та розміром моральної шкоди, що підлягає стягненню із страховика, а саме 60000 - 450 = 59550 гривень.

Разом з тим, ОСОБА_9 було частково відшкодовано вказану моральну шкоду у сумі 20500,00 гривень, що слід врахувати при ухваленні рішення.

За таких обставин, вимоги цивільного позову ОСОБА_7 , яка представляє інтереси неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягають частковому задоволенню у сумі 39050 гривень.

Враховуючи всі обставини справи, характер і обсяг фізичних і душевних страждань неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинених ушкодженням здоров`я, що зумовило зміну усталеного способу його життя, враховуючи глибину і тривалість страждань, тривалість лікування, два хірургічні втручання, важкий період реабілітації, вимоги справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди у сумі 120000,00 гривень.

Згідно положень ч. 1 ст. 24 Закону, страховик здійснює потерпілій фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування заподіяної їй моральної шкоди, у розмірі 10 відсотків страхової (регламентної) виплати у зв`язку з її лікуванням та/або втратою нею працездатності, розрахованої відповідно до статей 21-23 цього Закону.

Отже, 10 відсотків від страхової виплати, а саме 40005,09 грн.у зв`язку з лікуванням неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 4000,5 грн.Отже, з цивільного відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає стягненню моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я потерпілого у розмірі 4000,5 грн., що не виходить за межі позовних вимог викладених у позовній заяві.

При цьому із обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає стягненню різниця між визначеним судом розміром моральної шкоди та розміром моральної шкоди, що підлягає стягненню із страховика, а саме 120000 - 4000,5= 115999,5 грн.

Разом з тим, ОСОБА_9 було частково відшкодовано вказану моральну шкоду у сумі 20500,00 гривень, що слід врахувати при ухваленні рішення.

За таких обставин, вимоги цивільного позову ОСОБА_6 , яка представляє інтереси неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають частковому задоволенню у сумі 95499,5 грн.

Також, цивільний позивач ОСОБА_6 просить суд стягнути із страховика на її користь 148875 грн., завданої неповнолітньому ОСОБА_4 матеріальної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, було пошкоджено мотоцикл, яким володів ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту, якого становить 148875 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 26 Закону, у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи.

Як вбачається, з висновку експерта № 1165-34-25 транспортний засіб потерпілого ОСОБА_4 є знищеним.

Відповідно ст. 28 Закону, транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхова (регламентна) виплата розраховується як сума: матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; документально підтверджених витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки такого транспортного засобу на території України.

У разі досягнення згоди між потерпілою особою та страховиком (МТСБУ) щодо відчуження потерпілою особою на користь страховика (МТСБУ) знищеного транспортного засобу страхова (регламентна) виплата розраховується як сума: ринкової вартості транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; документально підтверджених витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки такого транспортного засобу на території України.

Отже, у цьому випадку позивач вправі обрати альтернативні способи відшкодування матеріальної шкоди стягнення різниці між ринковою вартістю транспортного засобу до його пошкодження та після його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, або ж досягти згоди із страховиком про відчуження останньому знищеного транспортного засобу та стягнути з останнього ринкову вартість транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази визначення різниці між вартістю знищеного транспортного засобу до ДТП та після такого. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази домовленості між потерпілою особою та страховиком щодо відчуження потерпілою особою на користь страховика знищеного транспортного засобу.

Отже у випадку задоволення цивільного позову та стягнення із страховика усієї вартості знищеного транспортного засобу у сумі 148875 грн. із залишенням залишків такого транспортного засобу потерпілій особі, матиме місце безпідставне збагачення потерпілої особи на суму вартості таких залишків, що з вимогами ст. 28 Закону не узгоджується. При цьому, законодавство не передбачає примусового відчуження знищеного транспортного засобу на користь страховика за рішенням суду, і таке відчуження може мати місце виключно за домовленістю між сторонами.

За таких обставин, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_9 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення: судової експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» - 4775,40 грн.; судової експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» 4775,40 грн.; судової експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» 11938,50 грн.; судової авто технічної експертизи 5088,96 грн.

Арешт майна автомобіля «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також арешт мотоцикла TARO, реєстраційний номер НОМЕР_2 слід скасувати, а транспортні засоби слід повернути володільцям.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Клопотань про застосування запобіжних заходів не надходило.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 5000,00 (п`яти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000,00 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Цивільний позов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА», місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7 Д, , на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого та 225 (двісті двадцять п`ять) гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого, а усього 4725 (чотири тисячі сімсот двадцять п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 виданий Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 10.02.2005) на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) 39050 (тридцять дев`ять тисяч п`ятдесят) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА», місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7 Д, , на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) 40005 (сорок тисяч п`ять гривень) гривень та 9 (дев`ять) копійок матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого та 4000 (чотири тисячі) гривень та 50 (п`ятдесят) копійок моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого, а усього 44005 (сорок чотири тисячі п`ять) гривень та 59 (п`ятдесят дев`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 виданий Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 10.02.2005) на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) 95499 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) гривень та 50 (п`ятдесят) копійок на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати на залучення експертів стороною обвинувачення, у сумі 26578,26 (двадцять шість тисяч п`ятсот сімдесят вісім) гривень (двадцять шість) копійок.

Арешт майна - накладений ухвалою слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області від 15.01.2025 у справі 504/106/25 скасувати повністю.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 повернути ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мотоцикл марки «ТАRО», державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 повернути ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

Запобіжний захід не обирати.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1