Справа № 286/2290/25
Провадження № 1-кс/286/695/25
У Х В А Л А

20 листопада 2025 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000220 від 23.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в порушення вимог закону, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, у ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України.

Так, у достовірно невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 22.06.2025, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою особистого збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи засоби зв`язку, зв`язалися з невстановленою досудовим розслідуванням особою, що здійснювала пошук та підбір осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України, з якою (вказаною вище особою) погодили організаційні питання та процес сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

У подальшому, 22.06.2025 о 15 години, вищевказана невстановлена особа організувала зустріч ОСОБА_7 з ОСОБА_9 , та двома іншими невстановленими особами чоловічої статі, що мали намір незаконно перетнути державний кордон України, поблизу торгового центру «Оушен Плаза», що в м. Києві по вул. Антоновича, 176, після чого ОСОБА_7 , використовуючи легковий автомобіль «Nissan Bluebrid», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », належний ОСОБА_10 , що не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , вирушив разом з ОСОБА_9 та двома невстановленими особами чоловічої статі з м. Києва до м. Коростень Житомирської області, де цього ж дня, близько 19 години, по прибуттю до вказаного населеного пункту, разом з ними залишився на ночівлю у заздалегідь підготовленій (орендованій) житловій квартирі АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_12 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_13 . У подальшому, цього ж дня, близько 23 години, до вищевказаної житлової квартири на ночівлю, використовуючи легковий автомобіль «ВАЗ 21061», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », належний ОСОБА_7 , прибув ОСОБА_8 , де по прибуттю до вказаної квартири ОСОБА_7 і ОСОБА_8 обговорили з ОСОБА_9 та двома іншими невстановленими особами чоловічої статі питання організаційного характеру та процес сприяння їхньому незаконному переправленню через державний кордон України напрямку Республіки Білорусь, надавши останнім поради та відповідні вказівки.

Наступного дня, а саме 23.06.2025, близько 05 год., ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у продовженні свого злочинного умислу, діючи за попередньою змовою між собою та переслідуючи корисливий мотив, вирушили по визначеному маршруту разом з ОСОБА_9 та двома невстановленими особами чоловічої статі з м. Коростень у напрямку держаного кордону України з Республікою Білорусь, а саме ОСОБА_8 рухався попереду автомобілем «ВАЗ 21061», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », здійснюючи розвідку маршруту на предмет наявності блок-постів та працівників правоохоронних органів, а ОСОБА_7 , рухався позаду легковим автомобілем «Nissan Bluebrid», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », у салоні якого перебували ОСОБА_9 та двоє невставлених осіб чоловічої статі. При цьому оплату за вказані злочинні послуги ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повинні були отримати після здійснення всіх вищевказаних протиправних дій і доставлення ОСОБА_9 та двох невставлених осіб чоловічої статі до прикордоння з метою їх подальшого пішого руху у напрямку державного кордону з Республікою Білорусь.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, сприяли ОСОБА_9 та двом невставленим особам чоловічої статі у незаконному переправленню через державний кордон України, однак, цього ж дня, близько 06 години, під час руху у напрямку до державного кордону України в с. Ігнатпіль Овруцької територіальної громади Коростенського району Житомирської області, керовані ними автомобілі було виявлено та зупинено працівниками Державної прикордонної служби України.

Своїми умисними діями, вираженими у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

20 листопада 2025 року ОСОБА_4 досудовим слідством було повідомлено про підозру в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З метою запобігання можливим спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, заявлено вказане клопотання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив. Просить застосувати йому більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання, посилаючись на те, що в нього на утриманні 3-є неповнолітніх дітей. У наймолодшого сина ОСОБА_14 , 2024 року народження, діагностовано відсутність однієї нирки. Необхідне лікування. Він сам має ряд захворювань, має поранення, потребує лікування. Він має утримувати сім`ю, яка проживає в модельному містечку «Ластівка-1», як внутрішьо-переміщені особи. Він не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, напроти буде з`являтися на всі виклики.

Захисник підозрюваного щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечив. Просив відмовити у задоволенні клопотання. При необхідності застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на відсутність ризиків для обрання відносно останнього домашнього арешту.

Вислухавши пояснення та думки учасників, дослідивши письмові докази, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, та докази, долучені захисником підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково з наступних підстав.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 23.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, що стверджується витягом з ЄРДР.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів, за яке встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

20.11.2025 у відповідності до ст. 278 КПК України ОСОБА_4 було повідомлено про підозру, що підтверджується копією повідомлення про підозру.

Слідчий суддя, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 332 КК України, враховує положення ст.ст. 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин"(рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

На думку слідчого судді, матеріали досудового розслідування, які долучені до клопотання, з врахуванням визнання вини підозрюваним, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Таким чином, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відтак, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише тяжкість обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, а також те, що підозрюваний має визначене місце проживання в АДРЕСА_2 , де проживає із своєю дружиною та трьома неповнолітніми дітьми, один з яких ОСОБА_14 має проблеми зі здоров`ям та потребує медичного супроводу. Тобто, ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки за таким місцем проживання, має статус учасника бойових дій, приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій області, забезпеченні їх здійснення, отримав поранення під час виконання бойового завдання.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Оцінюючи в сукупності всі докази, слідчий суддя констатує, що доводи слідчого та прокурора про існування ризиків впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні є непереконливими та не підтвердженими, долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження. Ризик можливих спроб переховування підозрюваного від органів досудового слідства повністю не виключається, але він є настільки мінімізованим, що не переважає над принципом поваги до особистої свободи, і дає підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як альтернативу домашньому арешту.

При цьому, слід відмітити, що сам по собі факт наявності підозри у вчинені кримінального правопорушення та ймовірність призначення підозрюваному суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, впливу на свідків, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилався слідчий у клопотанні, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У відповідності ж до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим, прокурором, при доведеності обставин, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду і незаконно вплати на свідків у цьому кримінальному провадженні, та відповідно до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання та водночас про обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме: особистого зобов`язання.

Також суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і доведеністю стороною обвинувачення наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_4 прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений час та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 193, 194, 196, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на підозрюваного виконання наступних обов`язків:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тобто до 20 січня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2-х розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та її копію вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Слідчий суддя ОСОБА_1