УХВАЛА

21.10.2025 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою голови ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ БЕБ в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга голови ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ БЕБ в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі скарги вбачається, що зацікавлена сторона заяву про злочин за вих.№07/10/2025-2-20 спрямувала засобом електронного зв`язку на офіційну електронну пошту СУ ГУНП в Одеській області 07.10.2025, яка отримана адресатом в той же день.

Відповідно до ст.214 КПК України процесуальний строк у даному конкретному випадку слід рахувати з 08.10.2025 (07.10.2025 + 24 години = 08.10.2025), тобто з наступного дня, коли треба було вчинити дію. В період з 08.10.2025 по 18.10.2025 включно зацікавлена сторона мала подати скаргу. Але скаргу подано лише 20.10.2025, тобто після закінчення процесуального строку.

Відтак, заявником не були дотримані вимоги, передбачені ч.1 ст.304 КПК України.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу (постанова ВП ВС від 12.06.2024 у справі №756/11081/20).

У силу принципу диспозитивності на особу, що не вчинила вчасно відповідні процесуальні дії, покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності. Створення судом штучних умов, які б надавали одній зі сторін більш сприятливі умови для реалізації її процесуальних прав, є порушенням ст.ст.6, 19 Конституції України та принципу змагальності сторін ст.22 КПК України (постанова ВС від 06.07.2023 у справі №910/15120/20).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Зі змісту скарги вбачається, що заявником не порушується питання про поновлення процесуального строку.

Відповідно до ч.6 ст.304 КПК України ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст.304, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути скаргу разом з додатками голові ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_2 .

Копію ухвали слідчого судді надіслати голові ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_2 не пізніше наступного дня після її постановлення.

Роз`яснити голові ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_2 , що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, голова ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_2 також не позбавлений права повторно звернутися до правоохоронного органу із заявою чи повідомленням про вчинення того ж самого кримінального правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти діб з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1