Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Рівне

Справа № 556/126/25

Провадження № 11-кп/4815/438/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 березня 2025 року, якою звільнено умовно-достроково від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 07.03.2025 звільнено засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 01 рік 00 місяців 07 днів.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адміністрації ДУ «Полицька виправна колонія №76» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що ОСОБА_5 відбуває покарання за тяжкі злочини, в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.03.2019, під час перебування у ДУ «Луцький слідчий ізолятор» 9 разів допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, а за час відбування покарання у ДУ «Полицька виправна колонія №76» 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності і лише тричі заохочувався наказом начальника установи.

Прокурор зазначив, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризувався негативно, з початку строку відбування покарання працевлаштований не був. Упродовж 2023 року засуджений працював лише 5 днів, у травні 2024 року 6 днів, а повноцінно почав працювати лише з липня 2024 року.

Також вказав на те, що ОСОБА_5 в умовах воєнного стану не виявив бажання проходити військову службу у лавах ЗСУ, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як «середній».

На переконання прокурора, місцевий суд, застосовуючи умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, не оцінив поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, яке не була стабільно позитивною.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги та міркування засудженого ОСОБА_5 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає доводи цієї скарги слушними.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений 16.06.2020 Локачинським районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч.1 ст. 71 Кримінального кодексу України (далі - КК) на 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 04.03.2025 звільнено ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.07.2018 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, та призначеного вироком Локачинського районного суду Волинської області від 06.06.2020 за рядом епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Початок строку відбування покарання 14.03.2019.

Кінець строку відбування покарання 14.03.2026.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у державній установі «Полицька виправна колонія №76».

Так, пунктом 2 ч.3 ст. 81 КК передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Отже формальна дата настання умовно-дострокового звільнення 14.11.2023.

Відповідно до характеристики від 19.11.2025, наданої установою виконання покарань, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується негативно, допустив сімнадцять порушень встановленого порядку, дев`ять з яких під час перебування у слідчому ізоляторі, одне з вказаних стягнень на цей час не погашене у встановленому законом порядку. Окрім того, відповідно до долученої прокурором довідки начальника СПС ДУ «Полицька виправна колонія №76» ОСОБА_8 , засудженим ОСОБА_5 було скоєно дисциплінарні правопорушення один раз у 2022 році та двічі у 2025 році, за які його вирішено не притягати до дисциплінарної відповідальності, а обмежитись бесідою профілактичного характеру. Шість разів до засудженого застосовувались заходи заохочення за дотримання вимог режиму відбування покарання. Під час відбування покарання засуджений закінчив Полицький навчальний центр №76 за напрямком «верстатник деревообробних верстатів», в установі працевлаштований у філії «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №131» в дільниці МПП, до виконання своїх обов`язків ставиться посередньо, потребує постійного спонукання до праці, норму виробітку не завжди виконує.

За даними Висновку щодо ступеня виправлення засудженого - ОСОБА_5 набрав 83 бали та вважається таким, що став на шлях виправлення (довів своє виправлення).

Так, згідно приписів ст. 81 КК умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

У відповідності до ч.2 ст. 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містить п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 №2 умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Колегія суддів звертає увагу, що висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Водночас, на переконання колегії суддів, висновок місцевого суду про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання є передчасним, оскільки поведінка засудженого та його ставлення до праці не свідчать про те, що він безумовно став на шлях виправлення.

Зокрема, апеляційний суд враховує наявність великої кількості дисциплінарних стягнень у засудженого, у тому числі, у виді поміщення до ДІЗО, за порушення внутрішніх, невиконання законних вимог працівників установи, одне з яких на даний час не зняте та не погашене у встановленому законом порядку.

Також в ході апеляційного розгляду не встановлено даних щодо підвищення засудженим кількісних і якісних показників у роботі, навпаки, надані установою матеріали свідчать про те, що до виконання своїх трудових обов`язків він ставиться посередньо.

Вказані обставини дозволяють зробити висновок про відсутність передбачених законодавцем підстав для умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Зважаючи на вказане та керуючись ст.ст. 307, 309, 413 КПК, колегія суддів приходить висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, скасувавши ухвалу місцевого суду як постановлену з порушенням вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 березня 2025 року, якою звільнено умовно-достроково від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання ДУ «Полицька виправна колонія №76» про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання засудженого ОСОБА_5 .

Ця ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3