Справа № 296/362/26
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

14 січня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна - підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000126 від 05.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13.01.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000126 від 05.12.2025, за ч.3 ст. 368 КК України, а саме:

-грошових коштів в сумі 400 доларів США та 16 000,00 гривень, які поміщено до сейф-пакету №NPU6072893.

вилучених в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000126 від 05.12.2025 за ч.3 ст. 368 КК України за фактом, що головний спеціаліст відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Бердичівської міської ради ОСОБА_4 , зловживаючи службовим становищем, налагодив протиправний механізм отримання неправомірної вигоди за усунення штучних перешкод в отриманні дозволів на початок будівельних робіт мешканцями м. Бердичева.

Так, 29.11.2025 головний спеціаліст відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Бердичівської міської ради ОСОБА_4 , зловживаючи службовим становищем, в ході зустрічі з фізичною особою - ОСОБА_8 , висловив останньому вимогу, яка полягала у передачі на його користь неправомірної вигоди у розмірі 5 500 доларів США за не перешкоджання дружині останнього - ОСОБА_9 , в отриманні дозвільної документації на проведення будівельних робіт на земельній ділянці, яка відповідно до договору оренди від 15.10.2009 перебуває у її користуванні. У випадку відмови передати грошові кошти, отримати відповідний дозвіл буде проблематично, так як на вказану земельну ділянку у ОСОБА_4 наявні документи про її передачу його родичам.

В подальшому, 11.12.2025 близько 13.10 год., при особистій зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_4 в приміщені магазину «ALPARI», що по вул. Європейській, 4А в м. Бердичеві, останній передав ОСОБА_8 документи на земельну ділянку та Витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва на ім`я дружини ОСОБА_10 - ОСОБА_9 про початок будівництва індивідуального житлового будинку по вул. Б. Хмельницького, 9 в м. Бердичеві. В свою чергу ОСОБА_8 , виконуючи попередньо висунуту вимогу передачі неправомірної вигоди, передав ОСОБА_4 частину раніше обумовлених грошових коштів в сумі 3000 доларів США.

08.01.2026, під час проведення контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_8 в ході чергової зустрічі із ОСОБА_4 , яка відбулася в м. Бердичів, Житомирської області, на вимогу останнього, передав йому другу частину неправомірної вигоди у сумі 2 500 доларів США. Після цього, ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

08.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/86/26 від 06.01.2026 було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 під час якого вилучено грошові кошти в сумі 400 доларів США та 16 000,00 гривень,

08.01.2026 постановою слідчого вищевказане майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000126 від 05.12.2025 за ч. 3 ст. 368 КК України.

13.01.2026 слідчий за допомогою засобів поштового зв`язку, подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.3 ч.2 ст.170 КПК України з метою конфіскації майна як виду покарання .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання повністю та просила задовольнити оскільки підозра відносно ОСОБА_4 є обгрунтованою, а санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Захисник підозрюваного- адвокат ОСОБА_11 заперечував проти задоволення клопотання вказуючи, що це збереження підозрюваного та вони не здобуті злочинним шляхом. Крім того підозрюваного відсторонили від посади та він не має інших доходівю

Підозрюваний ОСОБА_4 повністю підтримав свого захисника.

Слідчий суддя вислухавши сторони кримінального провадження, вивчивши клопотання та його додатки, прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке в силу положень ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Для арешту з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання (п.3 ч.2 ст.170 КПК України) необхідно, крім іншого, встановити зокрема і обґрунтованість підозри особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Підозра за ч.3 ст.368 КК України вручена ОСОБА_4 09 січня 2026 року

Враховуючи стадію досудового розслідування, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є обґрунтованою про це свідчать в своїй совокупності такі докази:

-протоколом про результат проведення негласних слідчих розшукових дій «аудіо-, відеоконтроль особи» від 10.12.2025;

-протоколом про результат проведення негласних слідчих розшукових дій «аудіоконтроль особи» від 12.12.2025;

-протоколом про результат проведення негласних слідчих розшукових дій «контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту» від 12.12.2025;

-протоколом про закінчення контролю за вчиненням злочину відкритим фіксуванням від 08.01.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.12.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.12.2025;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 08.01.2026;

-протоколом огляду та вручення грошових коштів від 08.01.2026;

-протоколом огляду особи від 08.01.2026;

-протоколом вручення грошових коштів від 11.12.2025;

-протоколом огляду особи від 11.12.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.01.2026;

-протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 08.01.2026;

-протоколом обшуку за адресою АДРЕСА_2 від 08.01.2026;

-протоколом обшуку за адресою АДРЕСА_1 від 08.01.2026

- та іншими доказами долученими прокурором під час розгляду клопотання, в їх сукупності.

Слідчим суддею встановлено що під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 400 доларів США та 16 000,00 гривень, які поміщено до сейф-пакету №NPU6072893.

Отже, слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, вважаю за необхідне накласти арешт на кошти підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 , що були вилученні під час здійснення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку п.3 ч. 2 ст. 170 КК України (з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання в кримінальному провадженні № 0000126 від 05.12.2025 за ознаками ч. 3 ст. 368 КК України).

Крім того, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 08.01.2026, під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , :

-грошові кошти в сумі 400 доларів США та 16 000,00 гривень, які поміщено до сейф-пакету №NPU6072893;

забороновши користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 14.01.2026 о 17-00 годині

Слідчий суддя ОСОБА_1