Справа № 577/6543/25
Провадження № 1-кс/577/1565/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2025 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001023 від 03.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

04.11.2025 р. слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на вилучені під час ОМП від 03.11.2025 р. майно, а саме змив з плямами речовини бурого кольору зі згустками та контрольний марлевий тампон; металеву тростину ОСОБА_4 з нашаруванням речовини бурого кольору, заборонивши відчуження, розпорядження, користування, визначивши місце зберігання в камері зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. за адресою Сумська обл., м. Конотоп, пр. Миру, 14.

Клопотання обгрунтовує тим, що 03.11.2025 р. близько 10:40 год ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу під`їзду № 2 буд. 55 по вул. Усп-Троїцькій м.Конотопа, нанесла декілька ударів металевою тростиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому проксимальних епіметафізів основних фаланг ІІІ, V пальців правої кисті зі зміщенням.

03.11.2025 р. відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0001023 за ознаками ст.122 ч.1 КК України.

Під час ОМП 03.11.2025 р. на відкритій ділянці місцевості поблизу під`їзду № 2 за адресою Сумська обл., м. Конотоп, вул. Усп-Троїцька, 55 виявлено та вилучено з асфальтного покриття змив з плями речовини бурого кольору зі згустками і контрольним марлевим тампон, які поміщено до паперового пакету № 1, металеву тростину належну ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нашаруванням речовини бурого кольору та поміщено до паперового пакету № 2.

04.11.2025 р. вищеописані речі визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Вищезазначене майно (речі), має значення для кримінального провадження: так як являється знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди його вчинення та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час розслідування даного кримінального провадження.

Незастосування арешту майна може перешкодить встановленню істини у даному кримінальному провадженні, зокрема до знищення та втрати доказів вчинення кримінального правопорушення, внаслідок того, що таке майно може буди приховане, відчужене чи пошкоджене.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна.

В судове засідання слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, накладенню арешту на майно не заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

В судовому засіданні встановлено, що 03.11.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001023 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст.122 ч.1 КК України (а.с.3).

Під час ОМП 03.11.2025 р. на відкритій ділянці місцевості поблизу під`їзду № 2 за адресою Сумська обл., м. Конотоп, вул. Усп-Троїцька, 55 виявлено та вилучено з асфальтного покриття змив з плями речовини бурого кольору зі згустками і контрольним марлевим тампон, які поміщено до паперового пакету № 1, металеву тростину належну ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нашаруванням речовини бурого кольору та поміщено до паперового пакету № 2 (а.с.9-10).

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна 04.11.2025 р., тобто з дотриманням встановлених КПК України строків.

Встановлено, що власницею металевої тростини є ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. від 04.11.2025 р. змиви з плямами речовини бурого кольору та металеву тростину з нашаруванням речовини бурого кольору, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.11).

Оскільки, вилучена металева тростина з нашаруванням речовини бурого кольору є речовим доказом по кримінальному провадженню, з метою її збереження є необхідність у накладенні арешту на вище зазначене майно.

Що стосується накладення арешту на змив з плямами речовини бурого кольору зі згустками та контрольний марлевий тампон, то слідчий суддя не вбачає підстав для його задоволення виходячи з такого.

Як вбачається зі змісту процесуальних норм, що містяться в статті 170 КПК України, предметом арешту може бути майно, що належить певній особі.

Ознаки майна наведені в ЦК України.

Зокрема, відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а згідно із ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Тому як вказані об`єкти є біологічними об`єктами, що містять на собі сліди злочину, не охоплюється цивільним оборотом, суддя не може констатувати в цих речовинах ознак майна.

Між тим, як зазначено, об`єктом арешту, може бути лише майно особи.

Завданням арешту майна в силу ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, однією з підстав для накладення арешту є наявність ризику приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вирішуючи клопотання не на користь особи, яка з ним звернулась, слідчий суддя не тільки не вбачає ознак майна в речах, про арешт яких клопочеться слідчий, а й наявності наведених ризиків.

Між тим очевидно, що згадані об`єкти мають ознаки речового доказу в кримінальному провадженні за ознаками спричинення тілесних ушкоджень і відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, яка містить поняття речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним слідчий судя не вбачає жодної з процесуальних передумов для накладення арешту, лише сукупність яких може зумовити задоволення цього клопотання, вважає б за доцільне порекомендувати слідчому визначити статус цих об`єктів як речових доказів в кримінальному провадженні і з метою їх збереження в інтересах ефективного розслідування визначити, в силу ст. 100 КПК України, належне місце для зберігання, яке (зберігання) гарантоване наявністю спеціально відведених для зберігання речових доказів місць.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучену 03.11.2025 р. під час огляду металеву тростину з нашаруванням речовини бурого кольору, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши її відчуження, розпорядження та використання.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1