Справа № 953/660/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова клопотання слідчого слідчого відділення відділу спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000293 від 27.03.2025 за підозрою :

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, Запорізької області, громадянину України, із вищою освітою, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , судимого вироком Ленінський районний суд міста Дніпра від 07.10.2024р. за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки, який фактично проживаює за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3 ст.27, ч. 2 ст. 28, ч.ч. 3, 4 ст.190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України

встановив:

26.01.2026р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором, про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши заставу у вигляді 901 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 998 528 грн.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1.Прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2.Не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає АДРЕСА_1 , чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4.Утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом, в тому числі підозрюваними ОСОБА_7 , та свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

5.Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6.Носити електронний засіб контролю.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділенням відділу спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000293 від 27.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст.190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

26.01.2026р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст.27, ч. 2 ст. 28, ч.ч. 3, 4 ст.190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави..

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання .

Захисник проти задоволення клопотання заперечував, зазначаючи, що підозра не обґрунтована, ризики не доведені.

Підозрюваний підтримав захисника.

Також до суду надійшло клопотання від тимчасово виконуючого обов`язки командира ВЧ НОМЕР_1 про передання ОСОБА_5 на поруки військової частини.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.

Слідчим відділенням відділу спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, на підставі постанови заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 05.01.2026р., здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000293 від 27.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.27, ч. 2 ст. 28, ч.ч. 3, 4 ст.190, ч. 4 ст. 358 КК України.

26.01.2026р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 , ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 358 КК України, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану; підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується особою, яка уповноважена на виконання функцій держави, з метою використання його іншою особою, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; у використання завідомо підробленого документа, вчиненому за попередньою змовою групою осіб у якості виконавця.

Згідно повідомленої підозри ОСОБА_5 , у невстановлених досудовим розслідуванням місці, даті та часі та спосіб, однак не пізніше 20.08.2024 о 14:55 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном військової частини НОМЕР_2 , шляхом обману та зловживання довірою, усвідомлюючи, що для досягнення спільної мети необхідно створити видимість законності своїх дій шляхом їх формального документального оформлення, а також з метою конспірації власної протиправної діяльності, тому з цією метою ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів та в умовах воєнного стану, надав вказівку своєму підлеглому ОСОБА_15 , який не був поінформований про злочинний план ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , щодо підготовки проєктів актів приймання-передачі майна між військовими частинами, а зазначені проєкти актів мали містити відомості про те, що відповідно до першого акту приймання-передачі військова частина НОМЕР_2 передала, а військова частина НОМЕР_3 прийняла транспортний засіб автомобіль BMW 530, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , у кількості 1 одиниця, а відповідно до другого акту транспортний засіб TOYOTA AVENSIS, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_5 , у кількості 1 одиниця.

При цьому ОСОБА_5 , запевняв ОСОБА_15 у правомірності зазначених дій, повідомив останньому, що необхідно лише внести надані ним відомості, після чого ОСОБА_15 заповнив відповідні дані та передав сформований електронний документ ОСОБА_5 .

Після чого, у той же проміжок часу, проте точний час, дата та місце досудовим слідством не встановлені, ОСОБА_5 на виконання заздалегідь розробленого з ОСОБА_7 злочинного плану виготовлено акти приймання-передачі вказаних транспортних засобів з завідомо неправдивими відомостями та підробними підписами військових службових осіб та печаткою військової частини НОМЕР_3 для надання своїм діям формальної законності, а також введення в оману службових та посадових осіб військової частини НОМЕР_2 , шляхом створення видимості законності власних дій та в подальшому ОСОБА_5 надіслав фотознімки вказаних актів ОСОБА_7 для подальшого використання його у протиправній діяльності.

Так, 20.08.2024 о 15:16 год., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_7 надіслав ОСОБА_10 фотознімки актів приймання-передачі зазначених транспортних засобів та з метою підписання вказаних актів з другої сторони військовими службовими особами військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 надав контактні дані ОСОБА_5 . ОСОБА_10 , якого представив як командира одного з батальйонів військової частини НОМЕР_3 та повідомив ОСОБА_10 про те, що вказана особа надасть оригінали актів приймання-передачі вказаних транспортних засобів.

У той же день, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , перебуваючи біля автомобільної мийки розташованої поблизу будинку 19А по вулиці Ростовській в місті Чугуїв Харківської області передав ОСОБА_10 акти приймання-передачі транспортних засобів BMW 530, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_4 та TOYOTA AVENSIS, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_5 , до яких було внесено заздалегідь неправдиві відомості та в подальшому, 23.08.2024 вказані акти приймання-передачі підписано військовими службовими особами військової частини НОМЕР_2 , яким не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Так, 23.08.2024 у невстановлений слідством час, ОСОБА_7 , діючи у попередній змові групою осіб спільно з ОСОБА_5 , з метою заволодіння транспортними засобами, зокрема для досягнення першочергової цілі останніми обрано транспортний засіб BMW 530, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , належного військовій частині НОМЕР_2 , шляхом зловживання довірою та введенням в оману військових службових осіб військової частини НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх діянь, переслідуючи корисливу мету свого діяння, повідомив ОСОБА_10 , що ОСОБА_5 перебуває у відрядженні у місті Києві та наполягав передати транспортний засіб йому за наданими географічними координатами 49°56'49.5''N, 36°18'59.4''E.

Того ж дня, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , доводячи спільний злочинний умисел до кінця, діючи у попередній змові групою осіб спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік місця мешкання ОСОБА_7 , а саме поблизу будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 передав транспортний засіб BMW 530, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_4 ОСОБА_7 для подальшої його передачі до військової частини НОМЕР_3 , внаслідок чого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 заволоділи транспортним засобом BMW 530, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , чим спричинили військовій частині НОМЕР_2 збиток на суму 510 733 грн. 80 коп.

В подальшому, 29.08.2024 у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_5 , діючи у попередній змові групою осіб спільно з ОСОБА_7 , з метою доведення до кінця запланованого ними злочину на заволодіння майном військової частини НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх діянь, переслідуючи корисливу мету свого діяння, повідомив ОСОБА_10 , що зможе забрати вказаний транспортний засіб та домовились про зустріч по провулку Кузнечному у місті Харкові.

Після чого, 17.09.2024 точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , доводячи спільний злочинний умисел до кінця, діючи у попередній змові групою осіб, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи настання таких наслідків, спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи по провулку Кузнечному у місті Харкові, ОСОБА_10 передав транспортний засіб TOYOTA AVENSIS, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_5 ОСОБА_5 у присутності ОСОБА_7 , який контролював процес передачі зазначеного транспортного засобу для подальшої його передачі до військової частини НОМЕР_3 , внаслідок чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заволоділи транспортним засобом TOYOTA AVENSIS, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_5 , чим спричинили військовій частині НОМЕР_2 збиток на суму 266 480 грн. 17 коп.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий умисел, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи настання таких наслідків, заволоділи майном військової частини НОМЕР_2 , шляхом введення в оману та зловживання довірою, через що незаконно заволоділи транспортними засобами BMW 530, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_4 та TOYOTA AVENSIS, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_5 , чим спричинили військовій частині НОМЕР_2 збиток на загальну суму 777 213 грн. 97 коп., що є великим розміром.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням місці, даті, часі та спосіб, проте не пізніше 20.08.2024 14:55 год., ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_16 , заздалегідь розробили спільний злочинний план, спрямований на заволодіння майном військової частини НОМЕР_2 , а саме транспортними засобами BMW 530, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_4 та TOYOTA AVENSIS, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_5 , усвідомлюючи, що законна передача вказаного транспортного засобу можлива виключно за наявності належним чином оформлених та достовірних службових документів, які підтверджують відповідну подію безоплатну передачу майна між військовими частинами, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 дійшли згоди, що досягнення їх злочинної мети є неможливим без створення формальної видимості законності такої передачі, яка потребувала виготовлення підробного офіційного документу, який за своїм змістом та формою мав посвідчувати таку передачу.

У той же проміжок часу, реалізуючи зазначений злочинний план, ОСОБА_5 , діючи за узгодженням з ОСОБА_7 , у невстановлені досудовим розслідуванням даті, часі, місці та спосіб, умисно надав вказівку своєму підлеглому ОСОБА_15 , який не був обізнаний про злочинний план ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , на виготовлення проєктів актів приймання-передачі майна між військовими частинами, а зазначені проєкти актів мали містити відомості про те, що відповідно до першого акту приймання-передачі військова частина НОМЕР_2 передала, а військова частина НОМЕР_3 прийняла транспортний засіб автомобіль BMW 530, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , у кількості 1 одиниця, а відповідно до другого акту транспортний засіб TOYOTA AVENSIS, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_5 , у кількості 1 одиниця.

В подальшому, ОСОБА_5 , використовуючи складений проєкт акту приймання-передачі, у невстановлених досудовим слідством даті, часі, місці та спосіб, склав завідомо підроблені офіційні документи, які посвідчує певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, а саме акти приймання-передачі майна, до яких було внесено завідомо неправдиві відомості щодо фактів передачі транспортних засобів BMW 530, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_4 та TOYOTA AVENSIS, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_5 з військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_3 , проте в дійсності складання, а також документообіг з приводу вказаного факту та передача майна не відбувалася.

Крім того, з метою надання вказаному документу ознак офіційності та достовірності, у невстановлених досудовим слідством даті, часі, місці та спосіб, ОСОБА_5 підробив відбитки печаток військової частини НОМЕР_3 , а також підписи військових службових осіб цієї військової частини, які не брали участі у складанні зазначеного акта, не здійснювали приймання майна та не уповноважували будь-кого на оформлення відповідного документа.

Надалі, у невстановлених досудовим розслідуванням даті, часі та місці, діючи за попередньою змовою групою осіб та за прямої координації ОСОБА_7 , ОСОБА_5 усвідомлював, що складені ними акти приймання-передачі між військовими частинами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 є завідомо підробним, оскільки до нього були внесені неправдиві відомості щодо передачі транспортних засобів BMW 530, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_4 та TOYOTA AVENSIS, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_5 , а також підроблені підписи військових службових осіб та печатки військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_5 умисно використав цей документ для створення видимості законності та легітимності своїх дій і для введення в оману посадових і службових осіб військової частини НОМЕР_2 .

Так, 20.08.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , перебуваючи біля автомобільної мийки поблизу будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та діючи у рамках спільного злочинного плану, спрямованого на досягнення корисливих цілей, передав військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_10 акти приймання-передачі транспортних засобів BMW 530, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_4 та TOYOTA AVENSIS, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_5 від військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_3 , що дозволило подати документ як належний офіційний акт і тим самим забезпечити реалізацію запланованого заволодіння майном військової частини НОМЕР_2 з метою подальшого розпорядження цим майном.

В обґрунтування пред`явленої підозри слідчому судді надані наступні докази:

-повідомлення представництва внутрішньої безпеки в Харківській області (з дислокацією у місті Харків) 2 управління ГУ ВБ СБ України, №9/19-565 від 25.03.2025 про виявлене кримінальне правопорушення;

- відповідь на запит отриманим в порядку ст. 93 КПК України від військової частини НОМЕР_2 ЗС України №1692/891 від 31.03.2025, відповідно до якого отримано копії актів приймання передачі транспортних засобів між іноземною громадською організацією та підроблені ОСОБА_7 та ОСОБА_5 акти приймання-передачі майна між військовими частинами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ;

- відповідь на запит отриманим в порядку ст. 93 КПК України від військової частини НОМЕР_3 ЗС України №1663/1844 від 28.03.2025, відповідно до якого отримано відомості про відсутність на балансі військової частини транспортних засобів BMW 530, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_4 та TOYOTA AVENSIS, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_5 , що в свою чергу підтверджує підробку актів приймання передачі;

- відповідь на запит отриманим в порядку ст. 93 КПК України від військової частини НОМЕР_3 ЗС України №1663/2744 від 09.05.2025, відповідно до якого отримано відомості про виключення зі списків військової частини НОМЕР_3 військовослужбовців ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , що в свою чергу підтверджує підробку актів приймання передачі, через те, що зазначені військовослужбовці на момент, складання, підписання актів приймання-передачі не проходили у вказаній частині службу, а також відсутність можливості у ОСОБА_5 представляти інтереси військової частини НОМЕР_3 ;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

-протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_13 ;

-протокол огляду мобільного телефону, належного ОСОБА_10 , відповідно до якого встановлено фактичне спілкування між свідком та ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , а також обставини вчинення кримінального правопорушення, пред`явлення свідку актів приймання-передачі майна, а також подальше введення оману свідка та службових осіб військової частини НОМЕР_2 щодо місця перебування викраденого ними майна;

- відповідь представництва внутрішньої безпеки в Харківській області (з дислокацією у місті Харків) 2 управління ГУ ВБ СБ України на виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України №9/19-1349 від 05.08.2025;

-протокол огляду мобільного телефону, належного ОСОБА_5 , відповідно до якого встановлено факт виникнення умислу, попередньої змови між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а також підтверджує обставини вчинення кримінальних правопорушень останніми, а також підтверджує покази свідків щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення останніми.

- протокол огляду мобільного телефону, належного ОСОБА_7 , відповідно до якого встановлено факт виникнення умислу, попередньої змови між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а також підтверджує обставини вчинення кримінальних правопорушень останніми, а також підтверджує покази свідків щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення останніми;

- матеріалами тимчасового доступу до речей і документів, що становлять охоронювану законом таємницю, внаслідок якого вилучено оригінали актів приймання передачі між військовими частинами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ;

- висновки судового експерта Сумського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/119-25/18896-АВ від 17.11.2025 та №СЕ-19/119-25/18895-АВ від 17.11.2025 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, відповідно до яких встановлено вартість транспортних засобів BMW 530, 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_4 на рівні 510 733 грн. 80 коп. та TOYOTA AVENSIS, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_5 на рівні 266 480 грн. 17 коп.

Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів, у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, згідно підозри.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Як особа ОСОБА_5 : є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , характеризується позитивно , судимий вироком Ленінський районний суд міста Дніпра від 07.10.2024р. за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому тяжкого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Також ОСОБА_5 є військовослужбовцем, володіє знаннями та професійним досвідом, внаслідок займаних посад у Збройних силах України, що напряму пов`язано із відсіччю збройної агресії РФ та передбачає спеціальні знання з ведення розвідки та інших військових заходів пов`язаних з переховуванням, внаслідок чого може скористатись отриманими знанням у вказаній сфері та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також, останньому внаслідок займаних посад відомо про пересування військових з`єднань та Сил оборони України на лінії ведення бойових дій, що у разі наявності відповідних відомостей ОСОБА_5 , останній може вжити заходів щодо переходу на непідконтрольну територію України, з метою переховування та уникнення від кримінальної відповідальності.

У сукупності ці обставини вказують на наявність реального та обґрунтованого ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене, а також безпосереднє знайомство зі свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків.

Також достатньо обґрунтованим є ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, тому є ймовірність того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які можуть бути використані як докази його причетності до скоєння кримінального правопорушення, зокрема, які наразі не відшукано та не вилучено.

ОСОБА_5 є судимим за вироком Ленінського районного суду міста Дніпра від 07.10.2024р. за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки, що свідчить про імовірність вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконний вплив на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не доведений.

З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у скоєні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачений п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України , слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування.

Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Обґрунтовуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор послався на встановлені під час досудового розслідування та відображені у його клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, а також те, що основним є ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим, лише тримання під вартою здатне забезпечити мету застосування запобіжного заходу, а не жоден більш м`який запобіжний захід.

Таку аргументацію, з огляду на обґрунтованість підозри, доведеність наявних ризиків, слідчий суддя вважає достатньою для висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою на досудовому розслідуванні.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи, які наводяться захисником, однак ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваним і виконання процесуальних рішень по справі.

Щодо наявного клопотання про передання підозрюваного на поруки, слідчий суддя зазначає наступне.

За ч.1, ч.2 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

До суду надійшло клопотання від тимчасово виконуючого обов`язки командира ВЧ НОМЕР_1 про взяття на поруки ВЧ НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_5 .

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді особистої поруки, слідчий суддя повинен бути впевнений у тому, що особи, які ручаються за підозрюваного, мають на нього вирішальний вплив та достатньо для нього авторитетні. Саме тому, обранню цього запобіжного заходу має передувати усвідомлення того, на чому ґрунтується довіра поручителя до підозрюваного, якими способами та засобами поручитель може виконувати взяті на себе зобов`язання, та чому у нього виникло бажання взяти підозрюваного на поруки.

Втім, із самого клопотання вбачається, що ОСОБА_5 перебуває у ВЧ НОМЕР_1 з 11.12.2025р., менше місяця.

Документів, які б викликали особливу довіру до тимчасово виконуючого обов`язки командира ВЧ НОМЕР_1 , а також інших осіб які перебувають у військовій частині, слідчому судді не надано.

З урахуванням наведеного та обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновків, що особиста порука не забезпечать достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням обставин справи та особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує доведеність чотирьох ризиків, обґрунтованість підозри у вчиненні, в тому числі тяжкого кримінального правопорушення та характер такого, особу підозрюваного, що свідчить про наявність виключного випадку, коли застава у межах статті 182 КПК не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених обов`язків та запобіганню встановлених ризиків.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням доведених прокурором обставин і заперечень сторони захисту, розміру шкоди спричиненої військовій частині, в умовах воєнного стану, в сумі 777213,97 грн. ( згідно підозри), доходів підозрюваного, належить задовольнити клопотання частково, із визначенням застави в розмірі 243 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 779787 грн., і вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Застава в розмірі - 2 998 528 грн. стороною обвинувачення взагалі не обґрунтована, ні в клопотанні, ні під час судового засідання та є очевидно непомірною для підозрюваного.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне, в разі внесенні підозрюваним застави, покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 3, 4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України.

Підстав для покладання на підозрюваного обов`язків передбачених п.2. п.9 ч.5 ст. 194 КПК України - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; носити електронний засіб контролю, слідчий суддя не вбачає, оскільки вони можуть перешкодити у виконанні ОСОБА_5 свого військового обов`язку.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 58 днів, тобто до 26.03.2026р.

Встановити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 243 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 779787 грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (Отримувач коштів (одержувач): ТУ ДСА України у Харківській області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249; Банк отримувача (одержувача): ДКСУ м. Київ; Код банку отримувача (МФО одержувача): 820172; Рахунок отримувача (Р/р): ua0006674; призначення платежу застава) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

В іншій частині, в задоволені клопотання відмовити.

Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного до слідчого, прокурора, суду; повідомлення слідчого, прокурора суд про причини неявки підозрюваного.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Встановити строк дії ухвали з 28.01.2026р. по 26.03.2026р., включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1