Номер справи 699/1014/24
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою

02 жовтня 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

Головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі ВКЗ)

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, подане у межах кримінального провадження №0000075 від 15 лютого 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2024 року, на підставі ухвали Черкаського апеляційного суду від 26 червня 2024 року, до суду надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Черкаської обласної прокуратури, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000075 від 15 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 02 липня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

23 липня 2024 року ухвалою суду призначено судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» на 60 діб, без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 серпня 2025 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 до 11 жовтня 2025 року включно. Закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження до закінчення дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо, оскільки на даний час судовий розгляд триває, на цей час розглядаються клопотання сторін та відповідно до суду викликані свідки, експерти для допиту. На даний час ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, при цьому ризики, на які посилався слідчий суддя при обранні запобіжного заходу та при його продовженні, а також суд, при продовженні цього запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а саме ризики, передбачені п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Існування ризику переховуватися від суду підтверджується тим, що ОСОБА_6 одразу після вчинення злочину втік та намагався знищити сліди кримінального правопорушення, тому враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може ухилятися від суду. Існування ризику впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні підтверджується тим, що під час досудового розслідування допитано його односельців, у тому числі близьких родичів, а тому перебуваючи на волі може незаконно впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності. Існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що ОСОБА_6 , в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, може зловживати процесуальними правами, що може виражатися у неявці за викликом суду, з метою затягування судового розгляду, а також невиконанні інших процесуальних обов`язків. За вказаних обставин, прокурор вважає, що забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом продовження застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний час доби, з огляду на необґрунтованість висунутої обвинуваченому підозри та недоведеність прокурором існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.

Суд, врахувавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, необхідній для правильного вирішення заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Як встановлено під час судового засідання, ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який було неодноразово продовження ухвалами слідчого судді цього ж суду під час досудового розслідування даного кримінального провадження, та судом під час проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду даного кримінального провадження, дія якого закінчується 11 жовтня 2025 року.

Провести судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у строк дії вказаного запобіжного заходу не представляється можливим з об`єктивних причин, які не залежать від суду.

Як встановлено судом, при застосуванні слідчим суддею щодо ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу та неодноразового його продовження як слідчим суддею під час досудового розслідування даного кримінального провадження, так і судом під час проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду даного кримінального провадження, було враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він на час обрання запобіжного заходу підозрювався, а на даний час обвинувачується, особу обвинуваченого, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Під час судового засідання судом встановлено, що ризики, передбачені п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його подальшому неодноразовому продовженні, та на які посилається прокурор, як на підставу продовження обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшилися, не втратили своєї актуальності та продовжують існувати на даний час.

Так, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжче з яких, відповідно до вимог ч.4 ст.12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочини, та за який згідно, санкції відповідної статті, передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, внаслідок чого ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи суворість призначеного йому покарання за злочин, у вчиненні якого обвинувачується, у разі доведеності його вини, хоча і має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, однак не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, може переховування від суду, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи про суворість можливого призначення йому покарання за злочин, у вчиненні якого обвинувачується, а також настання негативних для себе наслідків у виді можливого призначення йому покарання за вказане кримінальне правопорушення, яке пов`язане виключно з позбавленням волі, з метою його уникнення, може незаконно впливати на свідків зі сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні та потерпілу, шляхом здійснення на них як фізичного, так і морального тиску, з метою зміни раніше наданих ними під час судового розгляду показів.

Натомість, обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником - адвокатом ОСОБА_7 під час судового засідання, як на підставу застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, яким є домашній арешт у певний час доби, не наведено обґрунтованих обставин, які б свідчили про втрату актуальності вищевказаних ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим строк тримання під вартою, який закінчується 11 жовтня 2025 року, слід продовжити на період судового розгляду, але не більше ніж на шістдесят діб.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людей, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.177, 178, 197, 331, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, тобто до 30 листопада 2025 року включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання та набирає законної сили після її проголошення, однак може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, виключно в частині продовження строку запобіжного заходу.

Повний текст ухвали оголошений о 09 годині 00 хвилин 03 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3