н/п 1-кс/490/4686/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9837/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

26 листопада 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Веселий Кут, Знам`янського району, Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «прапорщик», раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному проваджені внесеного до ЄРДР за №0001403 від 23.11.2025, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що 01.06.2022 ОСОБА_5 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2025 № 262-рс ОСОБА_5 перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Так, 23.11.2025 приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи на території двору будинку АДРЕСА_2 , де неподалік від нього перебувало 5 осіб, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та незважаючи на наявність поблизу житлових будинків, в яких мешканці відпочивали, розуміючи можливість панічних реакцій оточуючих громадян в умовах воєнного стану, та загрози життю та здоров`ю громадян, діючи з прямим умислом на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, що виразилось у нахабному та зневажливому ставленні до норм громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, створюючи реальну загрозу для життя та здоров`я громадян, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому утримуючи в руці пістолет «ТТ» із маркуванням «ЛН 4464-1951», демонструючи свою явну перевагу над громадянами та ОСОБА_8 демонстративно здійснив п`ять пострілів підряд із зазначеного пістолету в поверхню землі, створивши загрозу життю та здоров`ю потерпілого ОСОБА_7 , та оточуючих громадян, який злякавшись за свої життя та здоров`я внаслідок пострілів почав прохати ОСОБА_5 забрати пістолет та відійти від них, на що останній не реагував та декілька секунд продовжував стояти із пістолетом в руці, погрожуючи ним, поки потерпілий ОСОБА_7 , не відібрав пістолет у ОСОБА_5 .

Внаслідок зазначених хуліганських дій порушено право мешканців прилеглих житлових будинків на відпочинок у вечірній час доби та в умовах запровадженого у державі воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжкого, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу. Вважає, що найбільш суворий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Також вважав можливим визначити розмір застави згідно до норм КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що в день події він знаходився вдома та сусіди запросили його провести спільно час. Під час відпочинку між ним та його знайомими виникла суперечка з мотивів збройного конфлікту та військових дій, які проводяться на території України. В подальшому його почали ображати та завдали удар рукою в обличчя. Зазначив, що після цього, він вийшов на вулицю, де на нього напали четверо осіб, які почали наносити удари в різні частини тіла, в тому числі по обличчю, у результаті чого було розсічено обличчя, що спричинено кровотечу та він був весь у крові. У зв`язку з цим, з метою самозахисту застосував табельну зброю шляхом здійснення пострілів в землю біля себе з метою припинення побиття та зупинити неправомірні дії групи осіб. Після зазначеного, він залишився на місці події та дочекався працівників поліції. Також зазначив, що вогнепальна зброя належить йому та була видана у військовій частині. Крім того, повідомив що він протягом тривалого часу проживає з цивільною дружиною у місті Миколаєві, з 1996 року є військовослужбовцем, приймав безпосередню участь під час повномасштабного вторгнення, є учасником бойових дій, нагороджений орденом «За взірцевість у військовій службі І ступеню», жодних стягнень за час проходження військової служби не має. Також зазначив, що проходить військову службу у Збройних Силах України, наміру переховуватись, ухилятись або будь-яким чином перешкоджати проведенню досудового розслідування немає.

Захисник підтримав думку свого підзахисного, заперечував проти заявленого прокурором клопотання та просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0001403 від 23.11.2025 за ч.4 ст.296 КК України.

23.11.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

24.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України слідчим суддею встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.11.2025; протоколом огляду місця події від 23.11.2025; протоколом допиту потерпілого від 24.11.2025; протоколами допиту свідків від 23.11.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.11.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризику передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Проте, ризики передбачені п.п. 1,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,слідчий суддя вважає, що прокурором такі формально вказані, оскільки підозрюваний раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, є військовослужбовцем та учасником бойових дій, а тому вказані ризики слідчий суддя вважає припущеннями, які необґрунтовані прокурором та не підтверджуються матеріалами провадження.

Відповідно до статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно дост. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобіганню ризику, передбаченого вище.

Поряд з цим, як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування йому не пред`явлено, має постійне місце проживання, протягом тривалого часу проживає з цивільною дружиною у місті Миколаєві,проходить військову службу в Збройних силах України та сприяє зміцненню обороноздатності держави і наданні відсічні збройній агресії проти України, є учасником бойових дій, нагороджений орденом «За взірцевість у військовій службі І ступеню», від органу досудового розслідування не переховувався, оскільки залишився на місці події та дочекався працівників поліції.

А відтак на думку слідчого судді, враховуючи вказані обставини та запроваджений у країні воєнний стан у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією РФ, відсутні підстави для застосування до підозрюваного найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Поряд з цим слідчий суддя вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді особистого зобов`язання із покладенням відповідних обов`язків, оскільки такий, на думку слідчого судді, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе запобігти ризикам.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього такі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою у попередньо визначені дні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками, спеціалістами, експертами стосовно даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті клопотання відмовити.

Строк дії ухвали становить 60 діб, а саме: починаючи з моменту фактичного затримання 23.11.2025 року до 20.01.2026 року включно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1