Справа № 461/1444/22
Провадження № 1-кп/461/148/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.11.2025 року. м.Львів.
Галицький районний суд міста Львова
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, -
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Прокурор ОСОБА_5 подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, покликаючись на те, що обвинувачений після закінчення строку тримання під вартою може: переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити злочинну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів підтримав та просить таке задовольнити.
Обвинувачений та його захисниця проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили, покликаючись на відсутність підстав та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вважають, що ризики зазначені в клопотанні прокурора є необґрунтованими. Просять відмовити в задоволенні клопотання. Вважають, що обвинуваченого було незаконно поміщено до ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», оскільки сторона обвинувачення не зверталася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу. Натомість запобіжний захід було застосовано до обвинуваченого постановою прокурора. Обвинувачений просить змінити йому запобіжний захід на більш м`який.
Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора підставне та підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, виходячи зі своєї позиції захисту, відповідно до своєї репутації, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може: переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи наведене, позицію захисту щодо обставин кримінального провадження, є достатньо підстав вважати, що у кримінальному провадженні існують ризики процесуальної поведінки обвинуваченого, передбачені ст.177 КПК України, в зв`язку з чим існує необхідність у продовженні застосування відносно нього виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою. Підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому відсутні. Зокрема суд, досліджуючи питання необхідності продовження строку дії запобіжного заходу враховує те, що суду не надано жодних доказів стосовно наявності можливості забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на шістдесят днів з дня судового засідання, тобто до04.01.2026 року.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Окрім цього, ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
В рішенні ЄСПЛ «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010, Європейський суд з прав людини зазначив, що «суд вважав, що при тлумаченні вимог п.3 ст.5 Конвенції повинні враховуватись сучасні реалії. Як вимагається більш високий рівень стандартів в області захисту прав людини, так відповідно і неминуче вимагається більша жорсткість при оцінці правопорушень, вчинених стосовно основних цінностей демократичного суспільства. Враховуючи виключний характер справи, не дивно, що судові органи співвіднесли суму застави з рівнем можливої відповідальності для гарантії того, щоб винні особи не намагались уникнути правосуддя і не порушували запобіжний захід. Не було ніякої впевненості в тому, що розмір застави, застосований тільки з врахуванням майнового стану заявника, буде достатнім для забезпечення його явки в суд».
Враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, визначити обвинуваченому заставу в розмірі 3037 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9 146 036, 00 гривень, оскільки саме така застава достатня забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього законом обов`язків.
Такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у обвинуваченого бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На підставі ч.3 ст.183 КПК України, суд вважає необхідним визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки обвинуваченому у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 197, 199, 314-316, 331 КПК України, суд,
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 з утриманням у Державній установі "Львівська УВП № 19" строком на 60 днів, до 04.01.2026 року включно.
Залишити право обвинуваченого ОСОБА_6 на внесення застави визначеної ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07.04.2025 року у розмірі 3037 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 9 196 036, 00 гривень.
Внесення застави, визначеної суддею про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є підставою для звільнення особи з-під варти.
Встановити ОСОБА_6 у випадку внесення застави, такі обов`язки строком на 60 днів з моменту внесення такої:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м. Кропивницький, Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з свідками сторони обвинувачення в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що у випадку невиконання зазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 .
Повний текст ухвали виготовлено 06.11.2025 року.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1 .
Судді ОСОБА_8
ОСОБА_3