Справа № 452/1163/25
Провадження № 1-кп/452/276/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Самборі Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001189 від 01.12.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острів Самбірського району Львівської області, українця, громадянина України, працюючого вчителем музичного мистецтва в гімназії с.Чернихів Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, із вищою освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває троє малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,-

встановив :

Як визнано судом доведеним, водій ОСОБА_6 , 01.12.2024 приблизно 17:40 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-BenzVito 109CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним в с.Острів Самбірського району Львівської області в напрямку до с. Луки Самбірського району Львівської області, навпроти кладовища с. Острів Самбірського району Львівської області, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 «Загальні положення» п.п. 1.5, п. 1.10 в частині визначення термінів («дорожня обстановка», «небезпека для руху», «населений пункт»), Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» п.п. 2.3 б), 2.3 д), п. 12.3, п. 12.4, Розділу 13 «Дистанція, інтервал, зустрічний роз`їзд» п. 13.1, які виразилися в тому, що він керуючи технічно-справним автомобілем, своїми діями створив небезпеку для руху, що загрожувало життю та здоров`ю громадян, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, своїми односторонніми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а саме керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в межах населеного пункту з перевищенням допустимої швидкості руху, не вибрав безпечного бокового інтервалу руху відповідно до обраної ним швидкості руху, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити в межах смуги руху пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які йшли правим краєм проїзної частини в попутному з автомобілем напрямку, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу чи безпечного для інших учасників руху об`їзду пішоходів, в результаті чого здійснив наїзд на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 , пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді ушкодження хребта в грудному відділі між 1-2 хребцями зі зміщенням та розривом спинного мозку, переломи ребер зліва: 1-3 по біляхребтовій лінії, 2-4 по середньо ключичній лінії, та 5 ребро по передньопахвовій лінії, ушкодження кісток склепіння черепа у вигляді тріщини в проекції гематоми яка опускається на основу черепа зліва до турецького сідла, крововиливи в оболонки, тканину та шлуночки мозку, крововиливи і гематому в лівій лобно-скроневій ділянці, крововиливи в корені легенів, крововилив в м`які тканини грудної клітки в проекції грудини, садно на задній поверхні грудної клітки зліва в проекції лопатки, синець на задній поверхні правого колінного суглобу, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження згідно живих осіб, перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті, а пішохід ОСОБА_10 отримав в/суглобовий перелом вінцевого паростку лівої ліктьової кістки без зміщення кісткових фрагментів, який відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці довготривалості розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть ОСОБА_9 та середньої тужності тілесне ушкодження ОСОБА_10 , тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.286-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, визнав повністю, не заперечував проти обставин встановлених під час досудового розслідування. Суду пояснив, що дійсно, 01.12.2024 біля 17:40 год. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito 109 CDI» р.н. НОМЕР_1 , рухався з перевищенням допустимої швидкості руху в межах населеного пункту та навпроти кладовища с.Острів Самбірського району Львівської області, здійснив наїзд на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які йшли правим краєм проїзної частини в попутному з автомобілем напрямку, внаслідок чого ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких померла, а ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Наїзд на пішоходів відбувся внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху. У скоєному щиро розкаявся, виявив щирий жаль з приводу вчиненого. При ухваленні вироку просив суд врахувати, що він добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_10 завдану матеріальну та моральну шкоду і той до нього претензій не має. Щодо потерпілої ОСОБА_11 зазначив, що неодноразово намагався вийти з нею на контакт та спробувати відшкодувати їй матеріальну та моральну шкоду, завдану ним внаслідок смерті ОСОБА_9 , однак це було безрезультатно. В судовому засіданні запропонував представнику потерпілої адвокату ОСОБА_5 отримати 6 500 доларів США для потерпілої ОСОБА_11 в рахунок повного або часткового відшкодування завданої шкоди, однак представником потерпілої було в цьому відмовлено у зв`язку із відсутністю у нього на такі дії повноважень від потерпілої ОСОБА_11 .

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, просив суд призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме нижче мінімального строку покарання, яке передбачено ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи повне підтвердження обвинуваченим фактичних обставин вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху як особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть ОСОБА_9 та середньої тужності тілесне ушкодження ОСОБА_10 , а тому кваліфікація його дій за ч.3 ст.286-1 КК України є вірною.

При обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує особу обвинуваченого, якиймає на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується по місцю праці та проживання, раніше не судимий, скоїв тяжкий злочин з необережною формою вини, тяжкі наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 , думку потерпілого ОСОБА_10 , який погоджувався із обранням обвинуваченому мінімальної міри покарання, передбаченої ч.3 ст.286-1 КК України, та представника потерпілої ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_5 , який просив обрати обвинуваченому максимальну міру покарання, передбачену ч.3 ст.286-1 КК України, клопотання трудового колективу гімназії с.Чернихів Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області щодо призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного із позбавленням волі, намагання обвинуваченого частково відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду потерпілій ОСОБА_11 в сумі 6500 доларів США.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю злочину. Також суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, добровільне відшкодування ним ОСОБА_12 завданої матеріальної та моральної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_6 від 06.11.2025, складену Самбірським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, згідно з якою рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень ризику небезпеки для суспільства - середній. Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства.

За таких обставин, суд вважає за можливе та необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, встановлене в санкції ч.3 ст.286-1 КК України, у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

Що стосується додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.286-1 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, то враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, встановлення прямого причинного зв`язку порушень ОСОБА_6 вимог пунктів Правил дорожнього руху України з вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, суд дійшов висновку, що воно має бути призначено у межах санкції ч.3 ст. 286-1 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Отже, суд, при призначенні покарання із застосуванням ст.69 КК України, зобов`язаний не лише навести обставини, які пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Під час розгляду справи достатніх обставин, які б дали можливість дійти висновку про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_6 ст.69 КК України судом не встановлено. Тобто, таких обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

В той же час, суд бере до уваги конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, яке є необережним тяжким злочином, та характер допущених обвинуваченим ОСОБА_6 порушень вимог Правил дорожнього руху, внаслідок яких наступили суспільно небезпечні наслідки у виді смерті ОСОБА_9 та заподіяння середньої тужності тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_10 .

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд зазначає, що вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 злочин хоча і є необережним, але грубе нехтування ним п.2.9 а) ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, свідчить про його підвищену суспільну небезпечність. Визнані судом обставини, які пом`якшують покарання, не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Отже, відсутні підстави для застосування ст.69 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Арешт на майно:

1.накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 03 грудня 2024 року, а саме:

-на три фрагменти корпусу та скло правого дзеркала заднього виду автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 109 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 109 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_13 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборону користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій з автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito 109 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

2.накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10 грудня 2024 року, а саме:

-на верхній одяг та взуття трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - куртку коричневого кольору з бежевими вставками по боках, штани чорного кольору, берет жіночий темно-синього кольору, шарф сірого кольору, пару чобіт світло-коричневого кольору,

у зв`язку з тим, що в його подальшому застосуванні відпала необхідність, суд вважає за доцільне, відповідно до ст. 174 КПК України, скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 47985 (сорок сім тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 30 коп. на залучення експерта, понесені під час проведення судових інженерно-транспортних та судових дорожньо-технічних експертиз: №СЕ-19/114-24/29072-ІТ від 03.01.2025, №СЕ-19/114-24/29069-ІТ від 02.01.2025, №СЕ-19/114-25/29559-ІТ від 23.01.2025, №88-Е від 26.02.2025, №3015/3463 від 14.03.2025 - слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь Держави.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 05 грудня 2024 року у справі № 4461/9546/24було застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» до 02лютого 2025 року включно з визначенням розміру застави у сумі 242240 грн. 00 коп.

Згідно листа начальника ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)»від 06 грудня 2024 року №9/7987, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнений 06.12.2024 з ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» у зв`язку із внесенням застави громадянином ОСОБА_7 ОСОБА_6 . Підтвердження про внесення застави з ТУ ДСА у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» надійшло 06.12.2024.

ОСОБА_6 під час дії покладених на нього ухвалою слідчого судді обов`язків не порушував, за викликом в суд з`являвся.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

З огляду на викладене, враховуючи, що застава у розмірі 242240 грн. 00 коп., яка була внесена ОСОБА_7 за підозрюваного (на той час) ОСОБА_6 не звернута у дохід держави, суд вважає за необхідне повернути суму застави платнику (заставодавцю) ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 6 (шість) років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05 грудня 2024 року по 06 грудня 2024 року включно - з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у виді застави.

Заставу, внесену платником (заставодавцем) ОСОБА_7 , згідно платіжної інструкції № 0.0..1від 06.12.2024 АТ КБ «ПриватБанк», за ОСОБА_6 в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячідвісті сорок) гривень 00 копійок на рахунок ТУ ДСА України у Львівській області у відповідності з ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 05 грудня 2024 року у справі № 4461/9546/24 - повернути заставодавцю ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт на майно:

¦накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 03 грудня 2024 року, а саме:

-на три фрагменти корпусу та скло правого дзеркала заднього виду автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 109 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 109 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_13 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборону користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій з автомобілем марки «Mercedes-BenzVito 109 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

¦накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10 грудня 2024 року, а саме:

-на верхній одяг та взуття трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - куртку коричневого кольору з бежевими вставками по боках, штани чорного кольору, берет жіночий темно-синього кольору, шарф сірого кольору, пару чобіт світло-коричневого кольору,

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 109 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_13 повернути законному користувачу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-три фрагменти корпусу; скло правого дзеркала заднього виду автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 109 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; верхній одяг та взуття трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : куртку коричневого кольору з бежевими вставками по боках, штани чорного кольору, берет жіночий темно-синього кольору, шарф сірого кольору, пару чобіт світло-коричневого кольору знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 47 985 (сорок сім тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 30 коп. за проведення судових інженерно-транспортних та судових дорожньо-технічних експертиз- стягнути з ОСОБА_6 в користь Держави.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку за заявою.

Суддя