Справа № 496/7137/24
Провадження № 1-кс/496/1771/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, за матеріалами досудового розслідування №0000735 від 25.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області з клопотанням в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 07.11.2024 року із забороною користування, відчуження та розпорядження, на тимчасово вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль - автомобіль марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (серія НОМЕР_2 ) належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та зобовязати повернути вказаний транспортний засіб власнику безоплатно. Свої вимоги мотивує тим, що на даний час у справі проведені всі експертизи по автомобілю.

ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань не надходило.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч.4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, а також письмову позицію прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 07.11.2025 року накладений арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на автомобіль марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_3 , в кузові чорного кольору, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (серія НОМЕР_4 ) належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (серія НОМЕР_2 ) належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалу допущено до негайного виконання.

Згідно ст. 94 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 94 КПК України містить припис щодо оцінки доказів у кримінальному процесі, який зобов`язує слідчого суддю за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення відповідного процесуального рішення. При цьому для останнього жоден доказ не має наперед установленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: доведення, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; доведення, що арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя наголошує, що під час розгляду клопотання щодо скасування арешту майна, суд розглядає лише обставини та підстави які були наявні на момент надання такого клопотання, всі інші слідчі дії та документи які були складені чи отриманні після подання клопотання, не можуть бути взяти до уваги при розгляді клопотання.

Аналіз приписів закону про підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, які мають наслідком найбільше обмеження прав і свобод людини, засвідчує, що обов`язковими умовами їх ужиття є доведення належним представником сторони обвинувачення наявності:

1) обґрунтованої підозри щодо вчинення особою кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреб досудового розслідування, що виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) виконання завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається з клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК).

Водночас під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази, що доводять обставини, на які вони посилаються. Кожну з визначених обставин, приводів, підстав потрібно доводити окремо з посиланням на конкретні матеріальні докази. Бездоказову констатацію існування певної обставини слідчий суддя повинен розглядати як припущення.

Узагальнюючи всі дослідженні обставини, доводи учасників розгляду клопотання, суд дійшов до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у володіння заявником майном стосовно користування вказаним в клопотанні автомобілем, доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, встановлено, що, в подальшому, застосуванні арешту в частині користування автомобілем належним ОСОБА_3 відпала потреба у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт в цій частині, оскільки подальше застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження може порушити право заявника на вільне розпорядження належним йому майном та не може бути підставою для порушення права особи передбаченого ст. 41 Конституції України.

Таким чином, з урахуванням розумності та співмірності, слід застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту щодо вказаного транспортного засобу, передавши на відповідальне зберігання та попередивши особу, якій передано на зберігання речовий доказ про необхідність збереження майна.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166,170-174 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши надані матеріали, приймаючи до те, що накладений арешт перешкоджає законному праву ОСОБА_3 користуватися своїм майном а також те, що ризиків для застосування такого виду заходу забезпечення не має, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту в частині користування автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (серія НОМЕР_2 ) належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відпала потреба, а відтак арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 07.11.2025 року підлягає частковому скасуванню, з метою недопущення необґрунтованого порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів осіб, яким належить майно, а також осіб, у фактичному володінні яких воно знаходиться.

Водночас, варто зауважити, що нормами закону, якими врегульовано питання скасування арешту на майно, не передбачено можливості вирішення слідчим суддею питання щодо безоплатності повернення такого майна.

Керуючись ст. 132, 174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, за матеріалами досудового розслідування №0000735 від 25.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - задовольнити частково.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 07.11.2024 року за матеріалами кримінального провадження №0000735 від 25.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, скасувати в частині користування автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (серія НОМЕР_2 ) належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , залишивши арешт щодо заборони відчуження та розпорядження транспортним засобом. В частині ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 07.11.2025 року щодо накладення арешту на вказаний транспортний засіб - залишити без змін.

Повернути вищевказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання під розписку власнику, або уповноваженому ним представнику, з покладенням обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту в повному обсязі у порядку, передбаченому КПК України - власнику. Попередити власника майна про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачену ст. 388 КК України.

Зобов`язати ОСОБА_3 , надати вищевказаний транспортний засіб для проведення слідчих дій, експертиз - за першою вимогою слідчого, прокурора.

В задоволенні іншої частині клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1