УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,власника майна ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001326 від 16 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001326 від 16 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою збереження речових доказів просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, яке виявлено та вилучено 03.12.2025 в ході обшуку за місцем знаходження ТОВ «ДП СВ Альтера Одеса», ТОВ «СВ Альтера Юг» за адресою м. Одеса, вул. Колонтаївська, буд. 27.

У судовому засіданні:

Прокурор ОСОБА_3 надав короткий виклад обставинам кримінального правопорушення, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити. Повідомив, що за адресою проведення обшуку знаходиться декілька офісних приміщень, в тому числі ТОВ «ДП СВ Альтера Одеса» та ТОВ «ДП СВ Альтера Юг». Зазначив, що на думку сторони обвинувачення грошові кошти належать підприємству та отриманні злочинним шляхом.

Представник власника майна ОСОБА_5 посилаючись на надані письмові заперечення у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти просила відмовити, мотивуючи тим, що грошові кошти мають законне походження оскільки є особистими коштами директора підприємства ОСОБА_4 , не є власністю ТОВ ДП СВ «Альтера Одеса», не пов`язані з господарською діяльністю підприємства, не мають нічого спільного з кримінальним провадженням. Тому вважає, що відсутні правові підстави для накладення арешту на вилучені грошові кошти. На підтвердження походження вилучених грошових коштів до заперечень надала відповідні документи.

Власник майна ОСОБА_4 повідомив, що він є директором ТОВ «СД СВ Альтера Одеса», яке здійснює свою діяльність за адресою проведення обшуку. Наголосив на тому, що вилучені грошові кошти є його особистим майном, тому просив відмовити в накладенні арешту і цій частині.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши та дослідивши зміст даного клопотання, заперечення сторони захисту, а також долучені до них документи, дійшов висновку про повернення його прокурору, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001326 від 16 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідування розпочато на підставі повідомлення УСР в Одеській області ДСР НПУ про те, що посадові особи КП «Теплопостачання м. Одеси» Одеської міської ради, діючи за попередньою змовою з суб`єктами господарювання, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснюють привласнення бюджетних коштів, шляхом внесення до актів виконаних будівельних робіт, завідомо неправдивих відомостей про обсяги виконаних робіт, в умовах воєнного стану.

В рамках даного кримінального провадження, 03.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси проведено обшук за місцем знаходження ТОВ «ДП СВ Альтера Одеса», ТОВ «СВ Альтера Юг» за адресою м. Одеса, вул. Колонтаївська, буд. 27, в ході якого виявлено та вилучено:

1.Системний блок персонального комп`ютеру «ArtLine Business B12», із серійним номером AL146131, разом із кабелем живлення, в якому встановлено операційну систему «Windows», із паролем доступу до неї «aristos121», при попередньому огляді якого, виявлено файли, які можуть мати значення для досудового розслідування.

2.Мобільний телефон Samsung SM-A530F/DS, 32GB, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМEI2: НОМЕР_2 , із серійним номером: R58K62JK08B, у силіконовому чохлі чорного кольору, який для розблокування системи потребує введення паролю (пароль невідомий).

3.Грошові кошти у валюті Євро, купюри номіналами по 100, 50, 20, 10 на загальну суму 42 150 (сорок дві тисячі сто п`ятдесят) Євро;

4.Грошові кошти у валюті долари США купюрами номіналом по 100 доларів у кількості 300 купюр на загальну суму 30 000 (тридцять тисяч) доларів США.

03.12.2025 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого/прокурора про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК, то прокурор повинен неухильно їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК у клопотанні слідчого або прокурора повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, тобто правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати.

Згідно статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

Так, у мотивувальній частині клопотання прокурор зазначає, що вилучені грошові кошти у валюті Євро, купюри номіналами по 100, 50, 20, 10 на загальну суму 42 150 (сорок дві тисячі сто п`ятдесят) Євро та валюті «долари США» купюрами номіналом по 100 доларів у кількості 300 купюр на загальну суму 30 000 (тридцять тисяч) доларів США, які виявлені та вилучені за місцем знаходження ТОВ «ДП СВ Альтера Одеса», ТОВ «СВ Альтера Юг» за адресою м. Одеса, вул. Колонтаївська, буд. 27, можуть бути коштами, що здобуті злочинним шляхом, оскільки вказане досудове розслідування здійснюється відносно вчинення злочину в економічній сфері, пов`язаним з проведенням робіт та наданням послуг групою компаній комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси» по завищеним цінам, з подальшим привласненням бюджетних коштів та розподіленням їх між учасниками злочину. Так, в ході досудового розслідування задокументовано змову між директором ПП «Юженергоавтоматика» ОСОБА_6 та менеджером ТОВ «ДП СВ Альтера Одеса» ОСОБА_7 щодо необхідності завищення вартості товарів та конвертації коштів у готівку для подальшого надання «відкатів», задіяння для цього ТОВ «ДП СВ Альтера Одеса», ТОВ «СВ Альтера Юг» та інших підконтрольних керівництву ОСОБА_7 підприємств.

Натомість, як було встановлено у судовому засіданні будинку за адресоюм. Одеса, вул. Колонтаївська, буд. 27 знаходиться різні офісні приміщення, зокрема кабінет директора ТОВ «СД СВ Альтера Одеса» ОСОБА_4 .

В ході проведення обшуку останній повідомив, що грошові кошти є його особистими накопиченнями на підтвердження чого було надано відповідні документи. Проте слідчим та в подальшому прокурором зазначений факт було проігноровано та належним чином не перевірено факт походження вилучених грошових коштів та не надано належної оцінки вказаним доводам .

Тобто, в порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, прокурором не було зазначене відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучені грошові кошти, а лише поверхнево послався на норми закону, які регулюють підстави накладення арешту на майно.

Більш того, слідчий суддя звертає увагу на тому, що прокурором не було доведено того, що вилучені грошові кошти в іноземній валюті отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, досудове розслідування за ознаками якого здійснюється в межах к/п №0001326, натомість, ОСОБА_4 в даному провадженні про підозру повідомлено не було.

Отже слідчий суддя вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження № 0001326, органу досудового розслідування необхідно належним чином перевірити факт належності та походження вилучених грошових коштів. Дані обставини повинні бути перевірені органом досудового розслідування в ході здійснення слідчих дій, зокрема в допитів свідків. Слідчий суддя звертає увагу, що матеріали клопотання не містять доказів допиту гр.. ОСОБА_4 , чи особи у якої він взяв в борг грошові кошти.

Слідчий суддя приходить до висновку, що звертаючись із клопотанням про накладення арешту на майно, прокурором не долучено документів, які можливо перебувають в розпорядженні органу досудового розслідування, на підтвердження того, що вилучені грошові кошти набуті протиправним шляхом та в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення саме у даному кримінальному провадженні з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 191 КК України.

Також в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України прокурором не надано документів документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, натомість як стороною захисту надані документи на підтвердження походження грошових коштів.

Слідчий суддя звертає увагу, що клопотання також не містить належного обґрунтування підстав для накладення арешту на вилучений Мобільний телефон Samsung SM-A530F/DS, 32GB, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМEI2: НОМЕР_2 , із серійним номером: НОМЕР_3 , а необґрунтоване накладення арешту майна може в подальшому потягнути за собою негативні наслідки для даного кримінального провадження та не буде слугувати його завданням, а також може порушити законні права власників та володільців майна.

За таких підстав, у даному кримінальному провадженні, на даному етапі його розслідування, клопотання сторони обвинувачення не може бути розглянуто по суті, оскільки воно не відповідає вимогам ст.171 КПК, з урахуванням відсутності обґрунтування мети та підстав для арешту вилучених грошових коштів, а також невиконання вимог щодо доведення зв`язку вилученого майна із даним кримінальним провадженням.

На переконання слідчого судді, встановлення вказаних обставин слугуватиме досягненню дієвості кримінального провадження, та буде дієвим запобіжником настання шкідливих наслідків як для кримінального провадження, так і для власників/володільців майна.

Слід зазначити, що положеннями статті 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту діяти в порядку, передбаченому КПК України.

Водночас при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1