ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/2451/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1273/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.307, ч.1 ст.263, ч.1 ст.310 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 21 березня 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із загальною базовою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено:

-за ч.2 ст.307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому на праві власності майна за виключенням житла;

-за ч.1 ст.310 КК України на 2 роки обмеження волі;

-за ч.1 ст.263 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 визначено остаточне покарання - 6 років позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому на праві власності майна за виключенням житла.

Кримінальне провадженні розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому місці, за невстановлених обставин та період часу, маючи умисел на вчинення незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежений - «канабіс», у великих розмірах, з метою подальшого збуту, у невстановленому місці, період часу, однак не пізніше 23.01.2025, та особи особистість якого (яких) процесуально встановити не виявилось за можливе придбав вказаний наркотичний засіб. З того часу, ОСОБА_9 почав зберігати придбаний ним наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс», у великих розмірах, за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , у завчасно підготовлених місцях для зберігання.

Злочинна діяльність ОСОБА_9 , була припинена 23.01.2025, працівниками поліції, якими під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: речовина рослинного походження, яка згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-25/1880-НЗПРАП від 24.01.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежений канабіс, масою: 1,0060 грам; 4 полімерні пакети з речовиною рослинного походження яка згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-25/2443-НЗПРАП від 05.02.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежений канабіс, масою: 45,1637 грам, 45,2352 грам, 45,1231 грам, 45,3833 грам; 4 паперові згортки з речовиною рослинного походження, 1 полімерний зіп-пакет з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-25/2448-НЗПРАП від 04.02.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежений канабіс, масою: 1,4459 грам, 3,9777 грам, 0,8624 грам, 0,3478 грам, 0,6024 грам; 2 скляні банки з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-25/2450-НЗПРАП від 05.02.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежений канабіс, масою: 49,6986 грам, 30,8554 грам; 8 полімерних пакетів з речовиною рослинного походження, 7 скляних банок з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-25/2449-НЗПРАП від 28.02.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежений канабіс, масою: 0,2760 грам, 0,8508 грам, 125,7022 грам, 106,9407 грам, 116,0558 грам, 89,3059 грам, 40,2649 грам, 78,1270 грам, 64,0626 грам, 22,6772 грам, 45,0399 грам, 27,8507 грам, 32,8092 грам, 22,9931 грам, 26,5681 грам, 20,2877 грам, 25,5159 грам. Загальна маса наркотичного засобу, обіг якого обмежений канабіс, вилученого за місцем проживання ОСОБА_9 становить: 1094,1391 грам, що відповідно до Таблиці 2 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», Наказу МОЗ №188 від 01.08.2000 р. «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є великим розміром.

У той же час він всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та зловживання ними»; Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав та зберігав з метою збуту, наркотичний засіб, обіг якого обмежений, у великих розмірах, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

ОСОБА_9 , протягом декількох місяців маючи прямий умисел, спрямований на незаконне вирощування (культивування) рослин конопель, з метою подальшого виготовлення з них наркотичного засобу «канабіс», за місцем своєї реєстрації та проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого Постановою КМУ від 06 травня 2000 р. № 770, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді незаконного вирощування конопель та бажаючи цього, почав вирощувати рослини роду коноплі у кількості 13 штук, за якими він доглядав шляхом здійснення їх поливу та рихлення ґрунту в місці їх зростання, бажаючи довести їх (рослини роду Коноплі) до стану дозрівання.

23.01.2025, в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , працівниками поліції виявлено та вилучено зростаючі рослини, у загальній кількості 13 рослин, які згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-25/2442-НЗПРАП від 03.02.2025, є рослинами роду коноплі, у кількості 13 (тринадцять) штук, які ОСОБА_9 незаконно посіяв і вирощував.

Крім того, встановлено що ОСОБА_9 , у невстановленому місці та період часу, але не пізніше 21.01.2025, маючи прямий злочинний умисел на зберігання бойових припасів, отримав від невстановленої особи 220 (двісті двадцять) патронів калібру 5х45 та 1 патрон калібру 7,62х54.

В подальшому, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в сфері незаконного поводження з боєприпасами, розуміючи суспільну небезпечність, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання боєприпасів, у невстановлений час, приніс вищевказані патрони за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та визначивши місце зберігання, поклав їх до шафи кімнати № 2. З того часу ОСОБА_9 , всупереч урегульованим законом нормам, не будучи суб`єктом, якому дозволено зберігання бойових припасів, почав незаконно зберігати за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 - 220 (двісті двадцять) патронів калібру 5х45 та 1 патрон калібру 7,62х54.

Злочинна діяльність ОСОБА_9 була припинена працівниками поліції, якими 23.01.2025 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено 220 (двісті двадцять) патронів калібру 5х45, які згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-25/2340-БЛ від 04.02.2025 є бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 АК, що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети, тощо), та 1 патрон калібру 7,62х54, який згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-25/2340-БЛ від 04.02.2025 є бойовим гвинтівковим патроном калібру 7,62х54R, що призначений для стрільби з гвинтівок системи Мосіна та іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (гвинтівки, кулемети, карабіни).

Отже ОСОБА_9 , без наданого законом дозволу, передбаченого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 622 від 21.08.1998, незаконно зберігав за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 - 220 (двісті двадцять) патронів калібру 5х45 та 1 патрон калібру 7,62х54.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації дій ОСОБА_9 , просить пом`якшити призначене йому вироком покарання шляхом застосування положень ст.ст.69, 75 КК України, оскільки суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, його правдиві та послідовні показання, які сприяли встановленню істини у кримінальному провадженні. Вважає, що призначення покарання із застосуванням положень ст.ст.69, 75 КК України відповідатиме скоєному і не суперечитиме загальним засадам призначення покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначив, що під час досудового розслідування не виявлено жодного випадку збуту наркотичних речовин ОСОБА_9 : у його телефоні та комп`ютері відсутні будь-які докази наміру збуту, немає свідків, які б підтвердили факт передачі чи продажу наркотичних засобів. Усі дії, пов`язані з вирощуванням конопель, він здійснював виключно для власного вживання. Наголосив, що ОСОБА_9 раніше не судимий, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має сталі соціальні зв`язки. Вчинений ним злочин не є корисливим, військовим, корупційним чи насильницьким; потерпілі та цивільні позови відсутні, обтяжуючих покарання обставин немає. Крім того, суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання, правдиві та послідовні показання обвинуваченого, які сприяли встановленню істини у кримінальному провадженні. На думку захисника, у поєднанні з щирим каяттям і повним визнанням вини це свідчить про наявність кількох пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого. Зауважив, що під час проведення обшуку ОСОБА_9 добровільно відчинив двері, не намагався знищити чи приховати наркотичні засоби, чим активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення з самого початку, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Просить вирок змінити, призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням положень ст.69 КК України за ч.2 ст.307 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, за ч.1 ст.310 КК України 2 роки обмеження волі, за ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 визначити остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі без з конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та суворість призначеного покарання. Зазначив, що не мав мети збуту, а матеріали провадження не містять доказів, які б це підтверджували. Наркотичні засоби використовував для особистого вживання.

Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового засідання, заяв чи клопотань про особисту участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не надав, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проводився за відсутності останнього.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали подані ними та обвинуваченим апеляційні скарги та просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 частково підтримав доводи апеляційних скарг та вважав, що вирок підлягає зміні шляхом виключення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисників, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, перед прийняттям рішення про дослідження доказів у передбаченому ч.3 ст.349 КПК України порядку, суд попередньо з`ясував у обвинуваченого та інших учасників судового провадження, всі вищевказані в цьому законі обставини і, впевнившись що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, а їх позиції добровільні, роз`яснив ОСОБА_9 наслідки розгляду провадження у зазначеному вище порядку, проти чого останній не заперечував.

Даних, які б свідчили про неналежне виконання судом вимог ч.3 ст.349 КПК України щодо роз`яснення порядку і наслідків розгляду кримінального провадження в передбаченому вище порядку, не встановлено.

За таких обставин суд обґрунтовано розглянув кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу останнього.

При цьому, згідно технічного запису судового засідання від 20 березня 2025 року, обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив усі обставини, викладені в обвинувальному акті, та добровільно надав показання.

Під час допиту у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 дійсно зазначав, що не мав корисливої мети на збут наркотичного засобу, а придбав його для особистого вживання та для того, щоб пригостити друзів.

Однак колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що така заява обвинуваченого про відсутність корисливої мети не є запереченням обставин, які становлять юридичну суть збуту, оскільки збут охоплює і безоплатну передачу, про що обвинуваченому було роз`яснено в суді першої інстанції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що після визначення порядку дослідження доказів, безпосередньо перед допитом обвинуваченого, останній мав особисте спілкування зі своїм захисником ОСОБА_7 .

З огляду на наведене, виходячи із положень ч.3 ст.404 КПК України, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів не перевіряє оскільки вони у судовому засіданні ніким не оспорювались і щодо них докази не досліджувалися відповідно до положень ч.4 ст.349 КПК України, порядок застосування якої не був порушеним.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як убачається із матеріалів провадження, суд визнав лише одну пом`якшуючу покарання обставину - правдиві і послідовні покази, які сприяли встановленню істини у кримінальному провадженні.

Однак, яким чином ця пом`якшуюча покарання обставина та дані про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, в апеляційній скарзі не наведено і в матеріалах провадження відсутні.

Що стосується твердження сторони захисту про наявність такої пом`якшуючої покарання обставини як щире каяття, то воно є безпідставним.

Згідно висновків Великої Палати Верховного суду, які містяться у постанові від 27 листопада 2019 року (кримінальне провадження 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак нерозкриття обвинуваченим відомих йому обставин кримінального правопорушення щодо часу, місця та особи, у якої він придбав наркотичний засіб, свідчить про відсутність у нього докорів сумління та готовності нести кримінальну відповідальність за вчинене, що, у свою чергу, вказує на відсутність щирого каяття у розумінні п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Таким чином, підстав для визнання щирого каяття обставиною, що пом`якшує покарання, не встановлено.

За таких обставин підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання із застосуванням положень ст.69 КК України відсутні.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що доказів на підтвердження доведеності вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, з корисливих мотивів під час досудового розслідування і в суді першої інстанції не здобуто, що, згідно з приписами ч.2 ст.59 КК України, унеможливлює призначення додаткового покарання конфіскацію майна.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції про призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна підлягає виключенню з вироку.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 21 березня 2025 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Виключити із резолютивної частини вироку призначене ОСОБА_9 за ч.2 ст.307 КК України додаткове покарання у виді «конфіскації частини належного йому на праві власності майна».

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: