Справа № 461/8789/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/3134/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця міста Гардабані, Квемо Картлі, Грузія на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт),

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

затриманого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ),

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою клопотання заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) задоволено.

Застосовано до громадянина Грузії ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Латвійської Республіки строком на 60 діб, тобто до 25 грудня 2025 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану ухвалу скасувати та застосувати до ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Зазначає, що 31.10.2025 складено повний текст ухвали. 31.10.2025 о 15:16 судом помилково було скеровано резолютивну частину ухвали на електрону пошту адвоката, замість повного тексту. Повний текст ухвали сторона захисту отримала 05.10.2025 о 22:39 год., отже строки апеляційного оскарження необхідно рахувати з 05.11.2025.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що суд не розглянув можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Звертає увагу на те, що екстрадиційний арешт не є обов`язковим заходом та застосовується лише за наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте в ухвалі не наведено мотивів з яких суд дійшов висновків про необхідність саме тримання під вартою.

Також наголошує, що суд не врахував, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), має постійне місце проживання в України, перебуває у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_12 , добровільно з`явився до відділу поліції, де був затриманий в порядку ч.4 ст. 208 КПК України, що виключає ризик переховування.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) апеляційну скаргу підтримали.

Прокурор ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду апеляційну скаргу заперечила, судове рішення вважає законним та обґрунтованим, просить ухвалу слідчого судді залишити без змін. Також додатково просила відмовити у поновленні строку апеляційного оскарження та повернути апеляційну скаргу із врахуванням вимог п.4 ч.3 ст. 399 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ сторони захисту, прокурора про законність судового рішення, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що відомості про отримання оскарженої ухвали ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), який утримуються під вартою у матеріалах справи відсутні. Захисник отримав копію ухвали 05.11.2025 та 07.11.2025 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2025.

Із врахуванням того, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 подається в інтересах ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), який утримується під вартою, та не отримував належним чином засвідченої копії ухвали із перекладом на мову, якою володіє затриманий, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження захиснику ОСОБА_6 , та відмови в задоволенні клопотання прокурора про повернення апеляційної скарги.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про її видачу (екстрадиційного арешту) та порядок застосування такого запобіжного заходу регламентований ст. 584 КПК України.

Відповідно до змісту ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч.7 ст. 584 КПК України, після одержання клопотання слідчий суддя встановлює особу, пропонує їй зробити заяву, перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників.

У відповідності до ч.8 ст. 584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Згідно ч.10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Частиною 11 статті 584 КПК України передбачено, що у межах строку екстрадиційного арешту слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Судове рішення щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону дотримано у повному обсязі.

З матеріалів провадження встановлено, що у провадженні Латгальського районного суду Латвійської Республіки перебуває кримінальний процес № 3 за обвинуваченням ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) у вчиненні не пізніше 11 травня 2023 року кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 15, частиною 2 статті 285 Кримінального закону Латвії (спроба незаконного переміщення осіб через державний кордон, групою осіб за попередньою змовою).

Прокурором Південнолатгальської прокуратури прийнято рішення від 16.01.2024 про притягнення зазначеної вище особи до кримінальної відповідальності (обвинувачення) за частиною 4 статті 15, частиною 2 статті 285 Кримінального закону Латвії.

Рішенням Латгальського районного суду Латвійської Республіки від 27.03.2025 вирішено змінити обвинуваченому ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжний захід заставу на тримання під вартою, та оголосити останнього в розшук.

23.09.2025 оперативними співробітниками Управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано громадянина Грузії ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із перебуванням в міжнародному розшуку з метою арешту та екстрадиції, ініціатором якого є Латвійська Республіка.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.09.2025 вирішено застосувати до згаданої вище особи тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Латвійської Республіки.

У подальшому ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 06.10.2025 зазначену вище ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.09.2025 залишено без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Інкримінований ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) злочин, передбачений ч. 4 ст. 15, ч. 2 ст. 285 (спроба незаконного переміщення осіб через державний кордон, групою осіб за попередньою змовою) Кримінального закону Латвії за законодавством України кваліфікується за ст. 15, ч. 2 ст. 332 Кримінального кодексу України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року і тому є екстрадиційним.

Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказане вище діяння не минув. Кримінальне правопорушення, за яке розшукується особа, не належить до військових, не носить політичного характеру та не порушується відповідно до положень ст. 477 КПК України за заявою потерпілого.

Запити інших держав про видачу ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надходили.

На території України згадана вище особа до кримінальної відповідальності не притягується. Компетентні органи України не проголошували остаточне рішення стосовно останнього у зв`язку із правопорушеннями, за які вимагається його видача, та не ухвалювали рішення не порушувати чи припиняти переслідування у зв`язку із цими злочинами.

Згідно з висновком Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим, знятим з реєстрації не значиться, паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався. Відомості про оформлення набуття громадянства України, надання дозволу на імміграцію, отримання статусу біженця, статусу особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, зокрема політичного притулку в ЗМУ ДМС відсутні.

Діяння, вчинення яких інкримінуються особі, не належать до військових злочинів, не мають політичного характеру та не порушуються відповідно до положень ст.477 КПК України за заявою потерпілого.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), належним чином дослідив матеріали клопотання та додані до нього докази, та дійшов обгрунтованого висновку про необхідність обрання у виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 8 ст. 584 КПК України, не досліджуючи питання про винуватість та не перевіряючи законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) перевірив наявність обставин, які згідно зі ст. 584 КПК України, є підставою для застосування екстрадиційного арешту, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та застосування щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі правоохоронним органам Латвійської Республіки, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 )доказів того, що його визнано біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, належності до громадянства України, не надав, встановленні ризики, передбаченні ст.177 КПК України, він перебуває у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави, інкримінований йому злочин за законодавством України є екстрадиційними, строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, відповідно до ст.49 КК України, не закінчились, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується колегія суддів.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про наявність підстав для застосування до ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення його видачі Латвійській Республіці, належним чином дослідив матеріали клопотання та додані до нього докази та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту).

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Апеляційна скарга не містять правових підстав для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

поновити захиснику ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_9 про повернення апеляційної скарги відмовити.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 жовтня 2025 року, якою застосовано до громадянина Грузії ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), - залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3