УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025 року суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого детектива Підрозділу Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_6 яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001528 від 14.12.2023 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Суть клопотання.

17 жовтня 2025 року суду надійшло клопотання старшого детектива Підрозділу Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_6 яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001528 від 14.12.2023 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 2032 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення вказує, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_7 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 2032 КК України.

Слідчий та прокурор зазначають, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а зокрема, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2025 підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.10.2025, із визначенням розміру застави у 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З метою виконання вимог ст.2 КПК України в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку обраного стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як під час подальшого розслідування необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, спрямованих на перевірку обставин вказаного кримінального правопорушення, оскільки для закінчення кримінального провадження необхідне виконання призначених експертиз, а також можливе проведення інших слідчих дій.

Зазначені дії не могли бути здійсненні чи завершені раніше з об`єктивних причин, обумовлених складністю зазначеного кримінального провадження.

Результати проведених слідчих дій, а також висновки судових експертизи в сукупності з іншими доказами, мають важливе значення для закінчення досудового розслідування, подальшого судового розгляду та в цілому встановлення усіх обставин кримінального провадження.

На даний час ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України?а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється; ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних - не зникли та не зменшились.

Просять продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Позиція учасників судового засідання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою, просив долучити до матеріалів клопотання повний текст ухвали Одеського апеляційного суду від 16.10.2025 року.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на доводи зазначені у письмових запереченнях, зокрема на незадовільний стан підзахисного, який тривалий час перебуває на обліку у КНП ІМР ОО «Ізмаїльська МЦЛ» з діагнозом астма, тому перебування останнього під вартою в слідчому ізоляторі може бути небезпечним для його здоров`я. Захисник послався на відсутність ризиків на які посилається прокурор, які на його думку нівелюються застосованим слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту. Також звернув увагу наявність у підзахисного міцних соціальних зв`язків, який має цивільну дружину та постійне місце проживання. Тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у разі задоволення визначити розмір застави в розмір 80 прожиткових мінімумів.

Підозрюваний підтримав думку захисника, звернув увагу на важкий стан здоров`я.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Вирішуючи питання доцільності тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до чч.1 та 2 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Частиною 4 ст.199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У ході розгляду клопотання встановлено, що Підрозділом детективів Територіального управління Бюро економічної безпеки в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001528 від 14.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 1 ст. 2551 КК України,

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , не підкорюючись вимогам чинного законодавства України та загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості та можливості, здобув повагу та авторитет серед осіб кримінальної спрямованості, які також підтримують «воровські традиції», як особа в статусі суб`єкта злочинного впливу.

Також, ОСОБА_8 взяв на себе функцію накопичення та утримання грошових коштів, майна чи інших активів (доходів від них), для наповнення так званого «воровського общака», здійснення розподілу коштів та майна серед осіб злочинного середовища, у тому числі доходів, одержаних злочинним шляхом.

У результаті чого, ОСОБА_8 , використовуючи кримінальне прізвисько « ОСОБА_9 », перебуваючи у так званому статусі «бродяги», як особа, яка веде «правильний» для «воровських» традицій спосіб життя, приблизно у серпні-вересні 2023 року, маючи рішучий, вольовий характер та лідерські якості, підтримуючи постійний зв`язок з іншими суб`єктами злочинного впливу, так званими «смотрящіми» та «положенцями», почав встановлювати на території Ізмаїльського та Болградського районів Одеської області свій злочинний вплив.

Крім того, ОСОБА_8 , починаючи з 2023 року, більш точний час не встановлено, діючи з метою генерації нелегального прибутку, взяв на себе роль економічної складової серед осіб злочинного світу міста Ізмаїл та Ізмаїльського району Одеської області, та спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 організували діяльність незаконного грального закладу, в якому проводились азартні ігри у карткову гру у «покер».

Діяльність вказаного ігрового закладу на території м. Ізмаїл Одеської області повністю контролювалась ОСОБА_8 , а дохід від проведення незаконних азартних ігор розподілявся ОСОБА_8 між ним та іншими співучасниками, при цьому, окрема частина такого доходу призначалась на наповнення так званого «воровського общака» та забезпечення так званого «грєву» для осіб, які перебувають у місцях несвободи.

Відповідно до визначених обов`язків, ОСОБА_10 здійснював функції керівника (адміністратора) грального закладу та здійснював загальне керівництво гральним закладом, безпосередньо контролював ОСОБА_7 , якому надавав вказівки у телефонному режимі повідомляти гравців про день та час проведення азартних ігор, погоджував кандидатури осіб потенційних гравців, отримував від ОСОБА_7 звіти щодо коштів, які програвались чи вигравались гравцями за результатами проведеної гри, а також про наявність боргів, які накопичувались у гравців, про що доповідав ОСОБА_8 , визначав розмір заробітної плати дилерів, вів облік коштів, які витрачались на закупівлю побутової хімії, засобів гігієни та напоїв для грального закладу, а також на оплату комунальних послуг, надавав вказівки ОСОБА_7 щодо здійснення зазначених покупок та платежів.

Відповідно до визначених обов`язків, ОСОБА_7 здійснював функції розпорядника гри та вів облік ігрових фішок, безпосередньо наглядав за проведенням гри, перебуваючи у гральному залі, а також виконував функцію касира, тобто вів облік коштів, які програвались чи вигравались гравцями в процесі гри, отримував від гравців гроші за програши та виплачував виграші, доповідав ОСОБА_10 та ОСОБА_8 про наявність боргів, які накопичувались у гравців, спостерігав за дисципліною гравців під час проведення азартних ігор, у телефонному режимі повідомляв гравців про день та час проведення азартних ігор, запускав гравців до грального закладу, закупав напої для грального закладу, здійснював оплату комунальних послуг, прибирав приміщення грального закладу.

Відповідно до визначених обов`язків, ОСОБА_11 здійснював функції дилера (круп`є), тобто безпосередньо проводив азартну гру в «покер» з відвідувачами грального закладу, та при кожній новій роздачі ОСОБА_11 карт та здійсненням гравцями кінцевих ставок, із загальної кількості фішок, які перебували на гральному столі (так званий «банк»), ОСОБА_11 забирав по однієї фішці, що у свою чергу було доходом грального закладу.

Відповідно до визначеної ОСОБА_11 ролі, він безпосередньо підпорядковувався розпоряднику гри ОСОБА_7 .

Так, 03.04.2025 ОСОБА_10 , зателефонував ОСОБА_7 та повідомив про те, що до грального закладу прибуде особа (на ім`я ОСОБА_12 ), якого можливо допустити до участі в азартній грі.

Того ж дня, о 19:31, ОСОБА_13 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, за згодою ОСОБА_10 , прибув до незаконно організованого ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 грального закладу за адресою: АДРЕСА_3 , де у процесі гри у «покер», ОСОБА_13 отримав відповідні комбінації карт, виграв та при завершенні гри, ОСОБА_7 відразу виплатив ОСОБА_13 в якості виграшу гроші у сумі 2 500 гривень.

Разом з цим, про хід гри та результати її проведення, розміри програшів та виграшів, виплату виграшів, наявності та суми боргів, у тому числі про гру ОСОБА_13 , наступного дня ОСОБА_4 доповів ОСОБА_10 .

Крім того, 29.04.2025 о 18:44 ОСОБА_13 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, прибув до незаконно організованого ОСОБА_8 ОСОБА_10 та ОСОБА_7 грального закладу за адресою: АДРЕСА_3 , де у процесі гри у «покер», ОСОБА_13 , не отримавши відповідної комбінації карт, програв 14 600 гривень, які ОСОБА_13 передав ОСОБА_7 .

Разом з цим, при кожній новій роздачі дилером (круп`є) карт та здійсненням гравцями кінцевих ставок, із загальної кількості фішок, які перебували на гральному столі (так званий «банк»), круп`є забирав по однієї фішці, що у свою чергу було доходом грального закладу.

Разом з цим, про хід гри та результати її проведення, розміри програшів та виграшів, виплату виграшів, наявності та суми боргів, у тому числі про гру ОСОБА_13 , наступного дня ОСОБА_4 доповів ОСОБА_10 .

Крім того, 15.08.2025 о 20:30 ОСОБА_13 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, прибув до незаконно організованого ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 грального закладу за адресою: АДРЕСА_3 , де зателефонував ОСОБА_7 , який впустив його в середину приміщення та провів до грального залу.

Знаходячись всередині приміщення ОСОБА_7 , на прохання ОСОБА_13 , передав йому спеціальні гральні фішки для гри в «покер» на суму еквівалентну 3 500 гривень.

Після цього, ОСОБА_13 пройшов та присів за ігровий стіл, за яким функції дилера (круп`є) виконував ОСОБА_11 . Здійснюючи ставки разом з іншими учасниками, що перебували за столом, ОСОБА_13 грав у карткову азартну гру «покер», та періодично програючи та виграючи, ОСОБА_13 отримував від ОСОБА_7 додаткові фішки для продовження гри, облік яких вів ОСОБА_7 .

Не отримавши відповідної комбінації карт, ОСОБА_13 програв усі фішки, у результаті чого, відповідно до обліку, який вів ОСОБА_7 , у ОСОБА_13 сформувався борг перед гральним закладом на загальну суму 1000 гривень, які ОСОБА_13 передав ОСОБА_7 .

Разом з цим, при кожній новій роздачі ОСОБА_11 карт та здійсненням гравцями кінцевих ставок, із загальної кількості фішок, які перебували на гральному столі (так званий «банк»), ОСОБА_11 забирав по однієї фішці, що у свою чергу було доходом грального закладу. Після закінчення гри, ОСОБА_13 залишив вказане приміщення.

Разом з цим, про хід гри та результати її проведення, розміри програшів та виграшів, виплату виграшів, наявності та суми боргів, у тому числі про гру ОСОБА_13 , наступного дня ОСОБА_4 доповів ОСОБА_10 .

За вищевикладених обставин, 22 серпня 2025 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України за кваліфікуючими ознаками: проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.09.2025 року, до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

Проте після застосування слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, останнім в порушення вимог ч. 6 ст. 182, ст. 205 КПК України кошти на відповідний рахунок не внесені та ухвала суду не булла виконана.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2025 підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 20.10.2025.

Однак, ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2025 року було скасовано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2025 року, та постановлено нову, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.10.2025, із визначенням розміру застави у 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді від 15.10.2025 строк досудового розслідування продовжено до 4 місяців, а саме до 2 2.12.2025.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано слідчим з дотриманням строків, встановлених ч.1 ст.199 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя враховує:

По-перше: Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується стороною обвинувачення наступними матеріалами кримінального провадження:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_13 від 21.01.2025, 07.04.2025, 06.05.2025, 26.08.2025;

- протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 08.04.2025;

- протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 01.05.2025;

- протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 18.08.2025;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.05.2025;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 28.05.2025;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.05.2025;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 09.06.2025;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 05.08.2025;

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 06.08.2025;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.05.2025;

- протоколом обшуку від 22.08.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 ;

-протоколом обшуку від 22.08.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом обшуку від 22.08.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_4 ;

-протоколом обшуку від 22.08.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_5 ;

-висновком семантико-текстуального дослідження від 30.07.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Так, за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відеоконтроль особи та зняття інформації з електронних інформаційних систем, проведених стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та інших осіб, встановлено, що ОСОБА_8 використовує свій неформальний статус так званого «смотрящого за Бассарабією» в розмовах з іншими особами, вирішує з позиції «мирового судді» у кримінальному середовищі боргові спори між іншими особами, контролює та координує протиправну діяльність інших осіб, приймає та встановлює заходи конспірації незаконної діяльності, підтримує зв`язок з іншими суб`єктами злочинного впливу, здійснює розподіл грошових коштів, які надходять від проведення азартних ігор, а також здійснює вплив на інші кримінальні відносини та події, які відбуваються на території м. Ізмаїл Одеської області.

У розмовах між ОСОБА_14 та ОСОБА_8 зафіксовано як ОСОБА_8 повідомляє співрозмовника про те, що він ( ОСОБА_8 ) є «смотрящим за Бассарабією» та що він відкриває казино.

У розмовах між ОСОБА_8 та так званим «смотрящім за Ізмаїльстким СІЗО» ОСОБА_15 обговорюється підтримка, яка виражається у направленні до слідчого ізолятору ОСОБА_8 посилок, крім того, ОСОБА_8 повідомляє, що він володіє он-лайн казино та обіцяє надати можливість пограти в покер.

У розмовах з ОСОБА_14 , ОСОБА_8 надаються вказівки щодо заборони грати в борг, обговорюють розподіл коштів, отриманих від гри. Також, ОСОБА_14 у розмові називає ОСОБА_8 «смотрящім за каткой», тобто за грою в азартні ігри. Зафіксовано як ОСОБА_8 пояснює свою життєву позицію, а саме те, що він ніколи не працював за заробітну плату, що він «живе» (отримає прибуток) лише за рахунок того, що до нього звертаються люди для вирішення різних питань, а також про те, що джерелом доходу у нього є гральний «офіс». Також, ОСОБА_8 повідомляє про плани після закінчення війни повністю розповсюдити свій вплив на ОСОБА_16 .

У розмові між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , останній повідомляє, що він виграв 380 000 гривень, а також, що у нього є борг перед гральним закладом 42 000 грн, який ОСОБА_8 йому «обнулив». Також, зафіксована розмова про те, що невстановлена особа на ім`я ОСОБА_17 програв 3 мільйона.

У розмові по конфернецзв`язку між ОСОБА_8 , «смотрящім за Ізмаїльстким СІЗО» ОСОБА_15 та іншими особами, які утримуються під вартою, ОСОБА_8 приймає участь в обговоренні поведінки одного із заарештованих ОСОБА_18 на прізвисько « ОСОБА_19 », до якого «блатні» висувають претензії, а також ОСОБА_8 повідомляє, що він з особою на ім`я ОСОБА_20 (імовірно ОСОБА_21 ) визначались щодо його (« ОСОБА_22 ») образу життя та становища у кримінальному середовищі. Також, зі змісту розмови випливає, що ОСОБА_8 має можливості впливати на визначення становища осіб (підтримувати чи не підтримувати отримання особою відповідного статусу), які перебувають під вартою у місцях несвободи.

У телефонній розмові між ОСОБА_23 на прізвисько « ОСОБА_19 » та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_24 обговорюється крадіжка наркотиків коноплі, та те, що вказану проблему буде вирішувати ОСОБА_8 , який має прибути з «пацанами». З контексту розмов ОСОБА_25 вбачається, що ОСОБА_8 з підпорядкованими йому особами здійснюють фізичний вплив на інших осіб, а також те, що за відсутності у місці ОСОБА_20 (імовірно ОСОБА_21 ), спірні питання у місці вирішує ОСОБА_8 на прізвисько « ОСОБА_9 » та особа на прізвисько « ОСОБА_26 », та те, що « ОСОБА_27 » «уделяють» по дві тисячі.

За результатами аудіо контролю, проведеного стосовно ОСОБА_8 , зафіксовано як останній перебуваючи в автомобілі обговорює з іншою особою своє спілкування зі «старшими» (тобто «ворами в законі») з приводу боргу, який виник у осіб ромської національності в результаті гри, які він має намір отримати використовуючи свій авторитет та можливості. Крім того, зафіксовано я ОСОБА_8 розповідає про те, що він передав до в`язниці «курево» (ймовірно марихуану) та як за це йому був вдячний «смотрящій». Обговорює необхідність тиску та залякування особи на ім`я ОСОБА_28 з метою отримання від нього 12 тисяч, можливість контрабанди цигарок з України (через м. Ізмаїл) до Румунії.

В розмові з невстановленою особою зафіксовано, як ОСОБА_8 розповідає про те, що він за чотири роки в місці налагодив все так, що зараз він отримує прибуток з різних джерел, у тому числі з протиправної діяльності (збут наркотиків), ним встановлені суми щомісячних відрахувань, які він розділяє навпіл з підпорядкованими йому «пацанами».

Надає вказівки ОСОБА_10 щодо організації повернення боргу від особи на ім`я ОСОБА_29 .

З контексту розмови з невстановленою особою вбачається, що ОСОБА_8 вимагає надати частину грошей, яку він відправить «старшому», тобто «вору в законі», що підтверджує його зв`язок з суб`єктами підвищеного злочинного впливу.

За результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відеоконтроль особи, обстеження публічно недоступних місцьта зняття інформації з електронних інформаційних систем, проведених стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , відповідно яких зафіксовано організацію та проведення незаконних азартних ігор, а також присутність ОСОБА_8 у приміщенні під час проведення азартної гри в покер.

Встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 підпорядковуються ОСОБА_8 у питаннях діяльності незаконного грального закладу, здійснюють облік коштів, отриманих незаконним шляхом, та обговорюють такі обставини з ОСОБА_8 .

Зафіксовано, як ОСОБА_10 отримує вказівки від ОСОБА_8 щодо примушення осіб повертати борг, який накопичився в результаті гри в покер.

У розмові між ОСОБА_7 та ОСОБА_30 зафіксовано, що останні виконують вказівку ОСОБА_8 щодо остаточного розрахунку (повернення боргу за гру) усіх осіб, які приймали участь у грі (з контексту гри в покер). Також, вказані особи між собою обговорюють те, що останнє слово щодо вирішення питань відносно розподілу коштів та спірних моментів належить ОСОБА_8 , як він скаже так і буде. Разом з цим, з контексту розмови вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_31 ставляться ОСОБА_32 як до особи, яка вирішує спірні питання.

У розмові ОСОБА_7 з невстановленою особою встановлено, що ОСОБА_8 належить доля від отриманого виграшу.

Також, у розмові між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 зафіксовано, що невстановлена особа на ім`я ОСОБА_24 у продовж місяця програла 100 тисяч, а особа на прозвисько « ОСОБА_33 » 13.02.2025 виграв 50 тисяч.

У розмові ОСОБА_7 та невстановленої особи зафіксовано, що під час його зміни в ніч з 15.02.2025 на 16.02.2025 виграш грального закладу склав 1 204000 грн, що особа на ім`я ОСОБА_34 програв більше 300 тисяч, особа на прізвисько « ОСОБА_35 » - 130 тисяч, а Томаш виграв 200 тисяч. Крім того, зафіксовано, що 19.02.2025 каса грального закладу складала 600 тисяч.

За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та інших, відповідно до яких зафіксовано факт проведення азартної гри.

Зафіксовано, що свідок ОСОБА_13 03.04.2025 перебуває у приміщенні, де ведеться гра в покер, під час якої карти роздає ОСОБА_11 , а ОСОБА_7 присутній у залі та спостерігає за грою. У результаті гри свідок виграє 2500 грн та розрахунок з ним здійснює ОСОБА_7 .

Також, зафіксовано, що свідок ОСОБА_13 29.04.2025 перебуває у приміщенні, де ведеться гра в покер, під час якої карти роздають невстановлена особа, яку в процесі гри змінює ОСОБА_11 , а ОСОБА_7 присутній у залі та спостерігає за грою. У результаті гри свідок програє 14600 грн. У подальшому, вказаний факт і суму між собою в телефонній розмові обговорюють ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

Згідно висновків семантико-текстуального дослідження встановлено, що у висловлюваннях ОСОБА_8 наявні мовні ознаки вказівок, наказів, розпоряджень стосовно коштів, отриманих від ігорного бізнесу, та розпоряджень з ними. Також, експертом встановлено, що відповідно до досліджених матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_8 перебуває на верхівці ієрархічного об`єднання громадян, які забезпечують діяльність незаконного казино.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Дані, що містяться у наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження № 0001528 можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 203-2 України, та виправдовують подальше розслідування.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

По-друге: ступінь ризиків, які стали підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України зокрема, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі буде мати можливість:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Варто також зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

-незаконно впливати на свідків

Перевіряючи наявність зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України. За таких обставин, заборона спілкуватися з певними визначеними особами, як наслідок встановлення ймовірного впливу на них, є об`єктивною необхідністю забезпечення «недоторканості» показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому підозрюється

Наявність даного ризику підтверджується тим, що інкримінований підозрюваному злочин вчинено з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, будучи офіційно не працевлаштованим та, відповідно, не маючи законних джерел доходу, що на думку слідчого судді може спонукати останнього до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, або інших кримінальних правопорушень з корисливих мотивів.

Також прокурором доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме органу досудового розслідування необхідно:

- отримати висновок експерта за експертною спеціальністю 7.2 «Дослідження диктора за фізичними параметрами усного мовлення, акустичних сигналів та середовищ»;

- провести огляд та аналіз результатів проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- отримати від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів результати здійснення заходів з виявлення та розшуку активів, які можуть бути арештовані у кримінальному провадженні;

- допитати осіб, які володіють відомостями, які мають значення для доказування у кримінальному провадженні;

- закінчити розсекречення матеріалів проведених негласних слідчих (розшукових) дій та ухвал про дозвіл на їх проведення;

- за результатами оцінки зібраних під час досудового розслідування доказів визначити остаточну кваліфікацію злочинних дій підозрюваних та повідомити про зміну підозри ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10

- встановити всіх осіб, причетних до вчинення вказаних злочинів, та їх місце перебування, вирішити питання щодо повідомлення їм про підозру.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.10.2025 строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до 22.12.2025.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_7 , в судовому засіданні встановлено не було з огляду на їх м`якість, а також встановлення в судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним особливо тяжкого умисного злочину; особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я.

Тобто слідчим суддею встановлено, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час існує, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою.

Таким чином, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, імовірне вчинення ОСОБА_7 злочину за обставин, як вони викладені у повідомленні про підозру, з урахуванням його майнового стану, та беручи до уваги позицію колегії суддів Одеського апеляційного суду викладену в ухвалі від 16.10.2025 слідчий суддя вважає що визначений раніше розмір застави зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Доказів того, що на даний час перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ним та його захисником не надано, так як і не надано доказів того, визначений ухвалю Одеського апеляційного суду є непомірним для підозрюваного та членів його сім`ї.

Зважаючи на викладене клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 20.12.2025, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор".

Визначений раніше ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2025 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень залишити без змін.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 20.12.2025, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання/ роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1