Справа № 438/1811/25
Провадження № 1-кп/438/141/2025
УХВАЛА

іменем України

27 листопада 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру з приводу вчинення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Борислав Львівської області, громадянином України, раніше несудимим, маючим вищу освіту, неодруженим, непрацюючим, маючим 2 групу інвалідності, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , який мешкає в АДРЕСА_2

суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.10.2025 р. ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком до 29.11.2025 р. включно.

У судому засіданні прокурором ОСОБА_3 подано письмове клопотання про продовження застосування відносно ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу у зв`язку із тим, що термін дій попередньої ухвали спливає, а судове провадження лише розпочалося. Існує обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки особливо тяжкого злочину. Ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу раніше, не зменшилися та продовжують існувати.

Потерпіла ОСОБА_4 погодилася із клопотанням прокурора, просила його задовольнити.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6 , проти клопотання прокурора заперечував, не навівши жодних аргументів своєї незгоди.

Захисник ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_7 проти клопотання прокурора не заперечували.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» у національному законодавстві не визначене, то, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд має враховувати позицію Суду, відображену у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (§ 175) відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, § 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

На думку суду, на даний існує обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України, та на даній стадії судового розгляду суд не має права оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою або невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Суд, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Також суд вбачає наявність ризиків переховування ОСОБА_6 від суду, його незаконного впливу на свідків, вчинення інших суспільно небезпечних діянь, оскільки останній не працює, не навчається, не має власної сім`ї та утриманців, тобто, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання. ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, проте кримінальне провадження було закрито судом у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.

Таким чином, в суду є достатні підстави вважати, що ризики, які мали місце при обранні запобіжного заходу, не зменшилися, та виправдовують його подальше тримання у ізоляції від суспільства. Суд вважає, що запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу відповідає особі ОСОБА_6 , характеру та тяжкості суспільно небезпечного діяння, що йому інкримінується, позбавляє його можливості перешкоджати інтересам правосуддя, а застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, суд вважає недостатнім, та існують обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст. 508 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Борислав Львівської області, громадянину України, продовжити строк поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» Віддалений структурний підрозділ № 2 (вул. Медична, буд. 1, с. Підмихайлівці Рогатинська міська громада Івано-Франківського району Івано-Франківської області), строком на 60 днів, тобто, до 25 січня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1