УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 Справа №607/2995/26 Провадження №1-кс/607/1263/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурораОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні№ 0000255 від 08.02.2026 року,стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борщів, Борщівського району, Тернопільської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб щодо ОСОБА_4 . У разі задоволення клопотання, просить визначити розмір застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 66 560 гривень. Крім цього, у разі сплати визначеного ухвалою слідчого судді розміру застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а також існують ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, окрім того, застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_5 з приводу заявленого клопотання заперечив та просив застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його місця реєстрації.

Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя доходить таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування кримінального провадження № 0000255 від 08.02.2026, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

08 лютого 2026 року, близько 15:40 год водій ОСОБА_4 грубо порушуючи вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (надалі -ПДР), а також вимог, які наведенні у абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (надалі ЗУ «Про дорожній рух») керував в стані наркотичного сп`яніння автомобілем Volkswagen Golf, р.н. НОМЕР_1 та рухався лівою смугою руху транспортного потоку вул. 15 Квітня, м. Тернопіль, у напрямку від проспекту Злуки до м. Збараж, Тернопільського району, Тернопільської області, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначено дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР, а також дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР, який встановлений навпроти будинку № 12 по вул. 15 Квітня, м. Тернопіль.

Під час руху водій ОСОБА_4 був не достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, дорожніми умовами та відповідно не реагував на їх зміну, не обрав безпечної на даній ділянці автодороги швидкості руху, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) ПДР, а також вимог, які наведені у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух».

Так, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити, що попереду, праворуч від нього, у попутному напрямку, перед вищевказаним нерегульованим пішохідним переходом, зменшував швидкість та зупинився невстановлений досудовим розслідування автомобіль, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 18.4. ПДР, вчасно не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля Volkswagen Golf, р.н. НОМЕР_1 , не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжив рух у зазначеному напрямку, унаслідок чого виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля Volkswagen Golf, р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 , яка переходила проїзну частину дороги справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля Volkswagen Golf, р.н. НОМЕР_1 .

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, а саме: поєднана скелетна травма, закритий уламковий переломо вивих проксимального метаепіфізу лівої плечової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий імпресійний перелом медіального виростка правої великогомілкової кістки, голівки малогомілкової кістки зі зміщенням, тотальний ендопротез правого кульшового суглобу, які належать до середньої тяжкості п. п. 2.2.1 (а,в), 2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" МОЗ України, Київ, 1995).

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали є порушення водієм автомобіля Volkswagen Golf, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Слідчий у клопотанні вказує, що водій ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру.

08.02.2026 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09.02.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінльного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до положень статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити або сховати будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, що підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом огляду місцевості від 08.02.2026, план-схемою та таблицею ілюстрацій до нього; результатами токсикологічного дослідження крові на наявність наркотичних, психотропних чи інших речовин; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, ЩО знижують увагу та швидкість реакції; рапортом чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол відібрання взірців для експертного дослідження; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення..

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику а ризикам, зазначеним у поданні.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідні кримінальні правопорушення могли бути вчинені, а надані до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість їх вчинення підозрюваним ОСОБА_4 .

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

В свою чергу, підозрюваним ОСОБА_4 не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку його непричетність до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя виходить із такого.

Як зазначено у клопотанні, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків чи потерпілу у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Зазначені ризики слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним вказаних дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000255 щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у клопотанні та прокурор в судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке у випадку доведення його винуватості передбачено покарання у виді позбавлення волі до 3 років, таким чином з метою уникнення відповідальності за інкримінований йому злочин підозрюваний може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні є те, що він може узгодити спільні показання зі свідками та потерпілою, що перешкоджатиме проведення повного та об`єктивного судового розгляду, чинити відповідний тиск, шляхом погрози, схиляти потерпілу до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Також, ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що останній неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджує можливість продовження ним протиправної діяльності. Слід враховувати, що ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу та офіційно не працевлаштований.

Водночас ні в клопотанні слідчого, ні прокурором в судовому засіданні не доведений ризик перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Поряд з цим, сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 винятковий за своєю суворістю запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

За змістом ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На переконання слідчого судді, в судовому засіданні прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, втім, не доведено обставини згідно з п. 3 ч. 1 цієї статті.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховано всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який має на утриманні неповнолітню дитину.

Зважаючи на наведене, за наслідками встановлених обставин за результатами розгляду клопотання, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , беручи до уваги не доведення прокурором недостатності застосування в даному конкретному випадку більш м`якого запобіжного заходу, відсутність належного обґрунтування підстав для втручання у право ОСОБА_4 на свободу, шляхом застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя доходить висновку, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За таких умов, слідчий суддя вважає за можливе застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, не зможе запобігти існуючим ризикам які доведені прокурором в судовому засіданні.

За таких обставин, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 -відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 (за виключенням випадків повітряної тривоги, для прямування в укриття та перебування в ньому).

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків визначити до 23 год. 59 хв. 08 квітня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Крім цього, у разі невиконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_4 негайно доставляється до місця провадження та звільняється з-під варти.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати до Чортківського РУП ГУНП України в Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанні після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1