Провадження №1-кс/522/5601/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поданого в рамках кримінального провадження №0001287 від 05.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нова Еметівка, Біляївського району, Одеської області, громадянин України, із вищою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 (далі -Положення) дозвільна система це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини І - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсинами.

Відповідно до п. З Положення Міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система Згідно з п. 9 Положення видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ.

Відповідно до п. 15 Положення посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до п. 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (далі - Інструкція), дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.

Згідно з п. 8.2. Інструкції вогнепальна зброя зброя, яка призначена для ураження цілей снарядами, що одержують спрямований рух у стволі (за допомогою сили тиску газів, які утворюються в результаті згоряння метального заряду) та мають достатню кінетичну енергію для ураження цілі, що знаходиться на визначеній відстані.

Відповідно до п. 8.3. Інструкції бойова вогнепальна зброя - вогнепальна зброя, призначена для ураження людини та (або) техніки.

Згідно з п. 8.9. Інструкції боєприпаси - спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту. До бойових припасів належать патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, а також заряджені патрони до гладкоствольних мисливських рушниць, мисливський порох і капсулі.

Згідно з п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII (далі - Перелік), зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси, не можуть перебувати у власності громадян.

Додатком № 2 до Переліку передбачено, що громадяни набувають права власності на такі види майна, придбаного ними з відповідного дозволу, що надається: на вогнепальну мисливську нарізну зброю (мисливські карабіни, гвинтівки, комбіновану зброю з нарізними стволами) - органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 25-річного віку.

В ході досудового розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, будучи обізнаним із законними умовами поводження з бойовими припасами, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлений проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів вибухових речовин в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, вибухових речовин, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року. Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року, у невстановлений досудовим розслідуванням, час та місці, невстановленим досудовим розслідуванням шляхом, придбав один корпус ручної осколкової гранат Ф-1 із запалом УЗРГМ з маркуванням та тавруванням на спусковому важелі «12/73 UZRGM irv», які з`єднуються між собою та в сукупності утворюють ручну осколкову гранату Ф-1.

Усвідомлюючи, що дані предмети являються боєприпасами, а як наслідок розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_4 незаконно зберігаючи їх при собі у куртці чорного кольору, без передбаченого законом дозволу, переносив цей предмет із собою та незаконно зберігав.

05.10.2025 близько 20:08 год., автопатрулем «Сабур-207», який здійснював заходи із охорони громадського порядку на території обслуговування ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, в ході відпрацювання виклику на лінію «102», було виявлено невстановленого чоловіка із гранатою за адресою: м. Одеса, вул. Леонтовича, 10, було виявлено ОСОБА_4 . В подальшому в ході проведення огляду місця події за вищевказаною адресою, у кишені куртки чорного кольору, було виявлено та вилучено один корпус ручної осколкової гранати Ф-1 із запалом УЗРГМ, які згідно із актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів № 788 від 05.10.2025 р. поєднуються між собою і в сукупності утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, що належать до бойових припасів та придатні до вибуху.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

06.10.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Факт вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколом огляду відеозапису та іншими доказами в сукупності.

Вивченням характеристики підозрюваного встановлено, що він є громадянином України, с. Нова Еметівка, Біляївського району, Одеської області, офіційно не працевлаштований, джерела доходів невідомі, міцні соціальні зв`язку відсутні, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідності з вимогами п.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від покарання.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, показання яких вказують на причетність до вчинення злочину ОСОБА_4 .

Вважаю, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи його обґрунтованим наведеними підставами та просив задовольнити.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання слідчого, але просили застосувати домашній арешт з 23.00 годин.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що стосовно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обставини, що дають підстави органу досудового розслідування підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовуються доказами, перелік яких зазначено вище.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрювану з інкримінованим їй кримінальним правопорушенням.

Судом враховано особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_4 , є громадянином України, із вищою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючє за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Наведені обставини, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, дають достатні підстави вважати, що наявні ризики, передбачені п.п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу ставиться необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та стосовно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 181, 205 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поданого в рамках кримінального провадження №0001287 від 05.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, строком до 04.12.2025 включно, за місцем проживання: АДРЕСА_2 , заборонивши підозрюваному залишати житло у період часу з 22.00 години до 06.00 години щодоби, за винятком отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошення повітряної тривоги з метою перебування в укритті.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області за першою вимогою;

- не відлучатися з території м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- в період часу з 22:00 по 06:00 не залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 в період дії запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту затримання підозрюваного, а саме з 06.10.2025.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 04.12.2025 включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: