Справа № 191/4354/25
Провадження № 1-в/191/467/25
У Х В А Л А

іменем України

24 жовтня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування у строк покарання строку перебування на цілодобовому домашньому арешті, відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26.08.2025 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування у строк покарання строку перебування на цілодобовому домашньому арешті, відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України.

Представник СВК № 94 та засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися надали попередньо заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, вважає його не обґрунтованим та безпідставним.

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно довідки, виданої ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», ОСОБА_4 відбуває покарання в даній установі, будучи засудженим за вироком Марганецького міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2020 року, що набрав законної сил 28.01.2021 року, за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту його фактичного затримання.

У даному вироку, в мотивувальній частині, зазначено, що строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обраного відносно ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні 21 квітня 2020 року, закінчився 01 червня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Так, відповідно до ч.7 ст.72 КК України домашній арешт зараховується судому строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Статтею 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді саме цілодобового домашнього арешту, суд не вбачає підстав для задоволення заяви засудженого, за недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 72 КК України, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування у строк покарання строку перебування на цілодобовому домашньому арешті, відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України, відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, засудженому, начальнику ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 7-ми днів після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1