ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2928/21

23 вересня 2025 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Костопіль кримінальне провадження (№ 0000253 від 30.05.2023) по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого, останній раз засуджений вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 08.04.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України на строк три роки позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 24 травня 2023 року, у вранішній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, тобто в умовах воєнного стану, введеного, в дію наказом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами), діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, перебуваючи на першому поверсі у під`їзді №5 будинку АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку велосипеда марки «PEGASUS», вартістю 3800 гривень, належного ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій матеріального збитку на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Ці, умисні дії, ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, та в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, скерувала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , вина останнього в інкримінованому йому кримінальному провадженні повністю підтверджується і письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 30.05.2023 (а.с.3);

- довідкою «Ломбард «Заставно-кредитний дім»» № 147/06 від 02.06.2023 (а.с.17);

- висновком експерта № СЕ-19/118-23/5959-ТВ від 06.06.2023 (а.с.23-26);

- протоколом огляду речі від 13.06.2023 (а.с.33-36);

- протоколом огляду комп`ютерних даних від 13.06.2023 (а.с.39-45);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.06.2023 (а.с.73-77).

Аналізуючи вказані докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для підтвердження вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оцінивши, досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , 24 травня 2023 року, у вранішіній час, перебуваючи на першому поверсі у під`їзді №5 будинку АДРЕСА_2 , повторно, в умовах воєнного стану, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме належного ОСОБА_6 велосипеда марки «PEGASUS», вартістю 3800 гривень, вартістю 3800, 00 грн., чим завдав потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму, а тому ці його дії суд, кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України;

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який на диспансерному нагляді у лікаря психіатра не перебуває, його відношення до скоєного кримінального правопорушення, та вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень, слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, ближче до нижньої межі - 5 років позбавлення волі.

Суд, у відповідності до ст.75 КК України та враховуючи пом`якшуючу покарання обставину, яка істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуюючих обсавин, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому, запевнив суд, що він усвідомлює свою провину, та те, що збиток потерпілій відшкодовано в повному обсязі, шляхом повернення велосипеду, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення його волі, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки у відповідності до пп. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Також, судом встановлено, що вироком Костопільського районного суду Рівненської області № 564/2112/19 від 08.04.2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК україни, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і на підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Встановлено, що нове кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив 24 травня 2023 року, поза межами іспитового строку.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у випадках вчинення особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, нового злочину після закінчення іспитового строку суди повинні долучати до справи копію судового рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання або про направлення його для відбування останнього. Якщо таке рішення не ухвалювалося, суд при розгляді справи про новий злочин не вправі призначати покарання за сукупністю вироків.

Таким чином, суд не призначає покарання за сукупністю вироків.

Цивільний позов відсутній.

Запобіжний захід - відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 368, 373, 374, 615 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років і застосувавши ст. 75, 76 КК України, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк терміном в 1 (один) рік 6 (шість) місяців, з покладенням на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 478 грн. 00 коп.

Речові докази по справі, а саме:

- велосипед марки «Pegasus», який переданий на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_6 , вважати повернутим за належністю;

- оптичний диск DVD+RW, що долучений, як додаток до протоколу огляду комп`ютерних даних від 13.06.2023 року, який скріплено відтисками печаток «212 для пакетів ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області» - залишити зберігати про матеріалах кримінального провадження № 0000253 від 30.05.2023 року;

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1