Провадження № 1-кс/361/1995/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання Слідчий слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001956 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Носівка Ніжинського району Чернігівської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та такому, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованому, із середньою освітою, не одруженому, не маючому на утриманні малолітніх дітей, не депутату, не адвокату, не інваліду, в силу ст. 89 КК України раніше не судимому,

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2025 року слідчий Броварського РУП ГУНП в Київський області звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що існують ризики, передбачені статтею п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховування підозрюваного від слідства та/або суду, також загроза його незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також ризик продовження ним злочинної діяльності.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, зазначив про достатність даних для обґрунтованої підозри причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними матеріалами у межах кримінального провадження, а саме протоколами проведення слідчих дій. Прокурор зауважив про можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки він підозрюється у тяжкому злочині. Більш того наголосив, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків для зміни ними показань, наданих на досудовому слідстві. Прокурор також зазначив, що підозрюваний може вчинити інші злочини, оскільки не має постійного джерела заробітків. З перелічених підстав прокурор просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний проти задоволення заявленого клопотання не заперечував.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, щодо заявленого клопотання, дослідивши долучені сторонами докази констатує таке.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, які перелічені в цій статті.

Частини 1, 2 ст. 181 КПК України передбачають, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді домашнього арешту.

Згідно з частиною 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він перебуваючи у лісосмузі на території м. Бровари Київської області, 01.10.2025 у час, який точно не встановлено досудовим розслідуванням, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за відсутності правових підстав, у порушення Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Таблиця ІІ Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», знайшов пачку з-під цигарок, в якому знаходились 14 зіп-пакетів із кристалоподібною речовиною білого кольору, тим самим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину у великих розмірах , обіг якої заборонено PVP, з метою збуту та розпочав її зберігання з метою збуту до моменту вилучення.

31 жовтня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На стадії проведення досудового слідства слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Водночас слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів, у тому числі запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Отже, суд повинен оцінити чи існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Суд вважає, що станом на дату розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такий висновок суду підтверджується протоколом огляду місця події від 17.10.2025 року за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , висновком експерта.

Отже, перелічені докази є вагомими та об`єктивно пов`язують підозрюваного з інкримінованим злочином, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість підозри.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна та є тяжким злочином згідно зі ст. 12 КК України. Тому, тяжкість покарання та можливість його реального відбування, на переконання слідчого судді, може бути фактором, який зумовить переховування підозрюваного від слідства та/або суду. Відсутність стійких соціальних зв`язків у ОСОБА_4 , а також, те що підозрюваний не має постійного проживання, неодружений та непрацевлаштований підтверджує наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст 177 КПК України.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст.23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на основі показань, які суд безпосередньо досліджував під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Підозрюваний може бути обізнаним з даними осіб, які є свідками у цьому кримінальному провадженні. Відтак, існує ризик, що у разі не обрання підозрюваному запобіжного заходу з покладенням певних обов`язків він зможе безперешкодно незаконно психологічно або фізично намагатися впливати на цих осіб з метою зміни показань наданих на стадії досудового розслідування.

Разом з тим, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, зокрема (буде переховуватись чи незаконно впливати), однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Стосовно існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення суд вказує, що підозрюваний раніше не судимий. Відтак, слідчий суддя констатує недоведеність ризика, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З наведеного, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність ризиків п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та відсутність можливості не обирати жодного запобіжного заходу слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Особисте зобов`язання, на думку суду, не може бути застосовано до ОСОБА_4 для запобігання ризикам переховування та незаконного впливу на свідків з огляду на імовірність реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі в разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Особи, які хочуть взяти підозрюваного на особисту поруку відсутні, що унеможливлює застосування відповідного запобіжного заходу. Щодо застави, то на переконання суду такий захід буде недостатнім для запобігання переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду. Отже, суд погоджується с думкою прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Домашній арешт строком на два місяці, а саме по 06 січня 2026 року включно за місцем проживання матері підозрюваного здатен запобігти переліченим вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у цьому провадженні. З наведеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відтак, слідчий суддя покладає на ОСОБА_4 такі обов`язки: заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ; зобов`язати прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 194, 196, 202, 309, 331, 372, 376, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без використання електронних засобів контролю на строк два місяці по 06 січня 2026 року включно, за адресою: АДРЕСА_4 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ;

2) зобов`язати прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання. Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

У разі не виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційні скарги до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 17 год. 10 хв. 11 листопада 2025 року в залі Броварського міськрайонного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1