ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 Справа №607/596/25 Провадження №1-кп/607/834/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0002454, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня, непрацюючого, раніше несудженого,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

встановив:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2022 року у справі №607/14272/22, яка набрала законної сили 26 грудня 2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУПАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.129-1 Конституції України і ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, с обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та Їх об?єднаннями на всій території України.

Досудовим розслідування встановлено, що 24.10.2024 року у ОСОБА_4 , який знав про те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2022 року у справі №607/14272/22 його позбавлено права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, виник умисел щодо її невиконання. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України і ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», з метою невиконання постанови суду, що набрали законної сили, маючи реальну можливість її виконувати, 24.10.2024 року в 13:15 год. керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter» р.н. НОМЕР_1 у м.Тернополі по вул.Степана Будного, де був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Тернопільській області та стосовно нього було винесено постанову серії ЕНА №3333091 від 24.10.2024 року про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

На запитання передбачені ст.348 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 надав відповіді: суть обвинувачення зрозуміла, вину визнає, у вчиненому щиро кається, бажає надавати показання.

В порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються.Суд постановив ухвалу допитати лише обвинуваченого ОСОБА_4 .

В суді обвинувачений ОСОБА_4 надав показання: будучи позбавленим права керування транспортними засобами 24 жовтня 2024 року у м.Тернополі по вул.Степана Будного він керував автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter» р.н. НОМЕР_1 . Все було, як вказано в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється.

Суд вважає, що визнання обвинуваченим вини і надані ним показання є належними і допустимими доказами його винуватості. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно.

За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України, тобто умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік, відомості які його характеризують і те, що він у раніше несуджений, а також, обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, сприяння встановленню істини. Обставин, які обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначено.

В контексті ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим та іншими особами.

Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_4 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу.

Керуючись статтями 8, 59, 62, 63, 129 Конституції України, 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, 382 КК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Копію вироку вручити сторонам.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1