МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6281/25

Провадження № 1-в/210/750/25

04 листопада 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

До Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення.

В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що він відбув більше ніж 2/3 свого строку, а саме 03 роки 06 місяців з 04 років, діючих стягнень не має, має 01 заохочення. Працевлаштований, працює на підприємстві «Кривбасводоканал». У вчиненому злочину розкаюється, хочу вийти на свободу, має намір працевлаштуватись.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації колонії заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначив, що ОСОБА_4 не довів своє виправлення.

Суд, дослідивши клопотання засудженого, особову справу засудженого, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі (ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст.81 КК України є фактичне відбуття засудженим певної частини покарання за відповідний злочин.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Судом досліджені характеризуючі матеріали на засудженого, висновок щодо ступеня виправлення засудженого та особова справа.

Так, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 січня 2021 року визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, за ч.1 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Відповідно до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 січня 2021 року ОСОБА_4 засуджений за кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185 КК України.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2021 року, визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч.2 ст.389, ч.1 ст.71, ст.72 КК України, що є кримінально-караним діянням та призначено йому покарання у вигляді 03 місяців 10 днів арешту.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч.1 ст.186, ч.4 ст.70 КК України, що є кримінально-караним діянням та призначено йому покарання у вигляді 02 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 02 роки.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2022 року вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року в частині призначеного покарання скасовано. Призначено ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.186 КК України у вигляді 02 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 02 роки. Визначено вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2021 року виконувати самостійно.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2022 року визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 03 років позбавлення волі, за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України призначено покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2021 року більш суворим за даним вироком остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 04 років позбавлення волі.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року, з урахуванням вироку Дніпровського апеляційного суду від 27 червня 2023 року, яким вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року скасовано в частині призначення покарання, призначено ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 02 років позбавлення волі, за ч.4 ст.185 КК України призначено покарання у вигляді 05 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 05 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2022 року більш суворим за даним вироком остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 05 років позбавлення волі. На підставі ч.ч.1, 4 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року, та остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 05 років 02 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року, за ч.1 ст.185 КК України, від покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року, з урахуванням вироку Дніпровського апеляційного суду від 27 червня 2023 року, за ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.ч.1, 4 ст.71 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України.

ОСОБА_4 , вважається засудженим за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2022 року, за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України, до 04 років позбавлення волі, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17 квітня 2022 року в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», з 22 серпня 2022 року в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» дільниця ресоціалізації, з 05 липня 2023 року ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», з 17 липня 2023 року ДУ «Криворізька вправна колонія (№80)» та з 19 травня 2025 року ДУ «Криворізька вправна колонія (№80)» дільниця соціальної реабілітації.

За час відбування покарання в установі 03 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, допущене порушення виражалося у порушенні розпорядку дня, порушення локалізації, самовільне пересування, приймання водних процедур в локальному секторі церкви в басейні для проведення обряду хрещення За час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» характеризується посередньо, за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці заохочений 01 раз. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. До виконує законних вимог адміністрації ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, ввічливо ставиться до персоналу установи виконання покарань.

Відповідно до Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів IІ - VI): засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, оскільки набрав менше 65 балів, а саме 63 бали.

Вказане передбачено Методикою визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 19 січня 2023 року №294/5 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19 січня 2023 року за №117/39173.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_4 має 01 заохочення «За сумлінне ставлення до праці на виробництві згідно ст.118 ч.5 КВК України» від 16 квітня 2025 року.

Отже посилання засудженого на доведеність його виправлення, є сумнівними та суперечливими, а сумлінне ставлення до праці на виробництві, що зазначено як підстави заохочень ОСОБА_4 , є обов`язками засуджених, встановленими КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року №2823/5. На думку суду, заохочення ОСОБА_4 були зроблені адміністрацією установи з метою стимулювання його правослухняної поведінки, ще не є ознакою виправлення засудженого.

Суд також зазначає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Згідно Довідки про доходи ОСОБА_4 працевлаштований, однак, за період з січня 2025 року по вересень 2025 року отримував дохід лише в період з червня по вересень 2025 року, що на думку суду не може свідчити що ставлення засудженого до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про його виправлення.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на поведінку засудженого, який не довів свого виправлення, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст.50, 65 КК України.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2022 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Таким чином, встановлені судовим розглядом дані щодо обставин відбування ОСОБА_4 покарання не містять достатніх підстав для висновку щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, адже відсутні факти, які б свідчили, що його поведінка та ставлення до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про його виправлення, з урахуванням строку призначеного покарання, має досить нетривалий характер, у зв`язку з чим, в задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки воно є необґрунтованим, передчасним та має формальний характер.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим - у той же строк, з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 04 листопада 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1