Провадження № 11-сс/4823/10/26 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2026 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання дізнавача СД Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, а саме на врожай кукурудзи 2025 року, який знаходиться на відповідних земельних ділянках, площею 9,6352 га, що розташовані за межами с. Боротьба Прилуцького району Чернігівської області, у кримінальному провадженні №0000347 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України. Слідчий суддя зазначив, що клопотання не містить обґрунтувань щодо наявності ризиків приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворювання, відчуження; не доведено, що земельні ділянки та врожай є речовими доказами у кримінальному провадженні, не доведено чи співмірна вартість вирощеного урожаю спричиненій шкоді, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання дізнавача та накласти арешт на вищевказане майно, із забороною розпорядження і відчуження врожаєм кукурудзи 2025 року. Посилаючись на об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, яка полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки, апелянт зазначає, що на даний час і до моменту збору врожаю посіви нерозривно пов`язані із земельними ділянками, на яких вони зростають, а тому у сукупності із ними визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а після завершення збору врожаю він стане самостійним об`єктом цивільних прав і як майно, здобуте злочинним шляхом, та у разі не накладення арешту може бути незаконно реалізоване особами, які здійснили самовільне зайняття земельних ділянок, що призведе до втрати речового доказу. Ризики приховування, перетворення чи знищення майна присутні, оскільки без накладення арешту на врожай, останній може бути зібраний та вивезений у невідомому напрямку, особами, які його незаконно засіяли. Вказує, що у матеріалах наявні всі обґрунтовані підстави вважати, що незаконний обробіток земельних ділянок, які перебувають в оренді СТОВ «Батьківщина», здійснював ОСОБА_6 . Частиною 1 ст.197-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, яка станом на 2025 рік становить від 151400 грн. і більше. СТОВ «Батьківщина» не могла належним чином використовувати земельні ділянки, які вона орендує біля с. Боротьба Прилуцького району, проте товариство щорічно сплачує орендну плату власникам, яка становить 402 000 грн. за 2025 рік. Крім того, дізнавачем постановою від 09.12.2025, з метою встановлення шкоди, яка завдана внаслідок порушення вимог землекористування вказаних земельних ділянок, призначено земельно-технічку експертизу. За повідомлення ГУ Держгеркадастру у Чернігівській області від 28.11.2025, у відповідності до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної унаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженої постановою КМУ від 25.07.2007 №963, розмір шкоди, у випадку самовільного зайняття земельних ділянок сільськогосподарського з цільовим призначенням для введення особистого селянського господарства на площі 23,8368 га, складатиме 76 003,47 грн. У цьому випадку це є орієнтовна сума, яка розраховується лише виходячи із площі самовільно захоплених земель, без урахування понесених СТОВ «Батьківщина» витрат у вигляді орендної плати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, Прилуцьким РВП ГУ НП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 06.11.2025 за №0000347, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому слідчим суддям та суду слід враховувати, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК України покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Водночас, КПК України встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе, зокрема, необхідність такого арешту.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу)); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує з матеріалів справи, 05.11.2025 до Прилуцького районного відділу поліції надійшла заява юрисконсульта СТОВ «Батьківщина» про те, що 05.11.2025 невідома особа, на земельних ділянках, які перебувають у користуванні СТОВ «Батьківщина», поблизу с. Боротьба Прилуцького району, займається збиранням сільськогосподарської культури, кукурудзи.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 05 листопада 2025 року, проведено огляд за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район с. Боротьба, за координатами 50.682808, 31.909588 знаходиться земельна ділянка сільськогосподарського призначення, на якій частково зібрано врожай кукурудзи на орієнтовній площі від 10 до 15 га. На даній земельній ділянці виявлено транспортні засоби, а саме: КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 . У вантажному відділенні якого виявлено зібраний урожай кукурудзи. Також поблизу знаходився інший транспортний засіб - КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , в якому також виявлено зібраний із поля урожай кукурудзи. Крім того, на вищевказаній земельній ділянці знаходився комбайн, марки «CASE INTERNATIONAL», д.н.з. НОМЕР_3 , останній було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 згідно розписки від 05.11.2025.

Досудовим розслідуванням встановлено, що поблизу с. Боротьба Прилуцького району Чернігівської області у СТОВ «Батьківщини», на підставі укладених та належним чином зареєстрованих у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно договорів оренди земельних ділянок, перебувають у користуванні земельні ділянки за кадастровими номерами: :05:000:1434; :05:000:1435; :05:000:1436; :05:000:1437; :05:000:1438; :05:000:1439; :05:000:1440; :05:000:1441; :05:000:1443; :05:000:1444; :05:000:1445; :05:000:1446; :05:000:1447; :05:000:1448; :05:000:1449; :05:000:1450; :05:000:1425.

У відповідності до копії протоколу огляду від 13.11.2025, проведено огляд вищевказаних земельних ділянок за участю спеціаліста інженера-землевпорядника та встановлено, що на частині земельних ділянок за кадастровими номерами: :05:000:1438; :05:000:1439; :05:000:1440; :05:000:1441; :05:000:1443; :05:000:1444; :05:000:1445; :05:000:1446; :05:000:1447; :05:000:1448; :05:000:1449 маються посіви сільськогосподарської культури - кукурудзи врожаю 2025 року. На інших земельних ділянках за кадастровими номерами вищевказана сільськогосподарська культура вже частково зібрана. Загальна площа земельних ділянок, на якій маються посіви сільськогосподарської культури - кукурудзи врожаю 2025 року, становить 9,6352 га.

Постановою дізнавача у кримінальному провадженні від 13.11.2025 земельні ділянки за кадастровими номерами: :05:000:1438; :05:000:1439; :05:000:1440; :05:000:1441; :05:000:1443; :05:000:1444; :05:000:1445; :05:000:1446; :05:000:1447; :05:000:1448; :05:000:1449 площею 9,6352 га., які зайняті посівами сільськогосподарської культури - кукурудзи врожаю 2025 року, що перебувають у користуванні СТОВ «Батьківщина», на підставі укладених договорів оренди, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Допитаний представник потерпілої сторони СТОВ «Батьківщина» - ОСОБА_7 показав, що у травні 2021 року СТОВ «Батьківщина» уклала 17 договорів оренди земельних ділянок з власниками земельних ділянок - фізичними особами з с. Білорічиця Прилуцького району Чернігівської області, однак протягом 2021-2025 років належним чином їх не може використовувати як законний землекористувач, так як протягом останнього часу дані земельні ділянки у незаконний спосіб самовільно використовував голова СФГ «Промінь» ОСОБА_6 . Сума завданих товариству збитків, згідно поданого цивільного позову становить 2 250 821,16 грн.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 10.11.2025, залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 25.11.2025, у кримінальному провадженні накладено арешт на виявлений 05.11.2025 зібраний врожай кукурудзи загальною масою 9800 кг.; вантажний автомобіль марки КАМАЗ 5511 жовтого кольору, р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_6 із подальшою забороною на його відчуження, розпорядження та користування.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З досліджених матеріалів убачається, що слідчий суддя дійшов висновку, з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів, що майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, критеріям ст.98 КПК України, у контексті кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, не відповідають; розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у клопотанні не зазначений, доказів на його підтвердження до клопотання не додано, що унеможливлює визначити розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що жодній особі в рамках цього кримінального провадження не було повідомлено про підозру, цивільний позов заявлений не був, а санкцією ч.1 ст.197-1 КК України не передбачено конфіскація або спеціальна конфіскація.

Крім цього, прокурором ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не наведено, з яких підстав власники мають бути настільки обмежені у своєму праві власності, а фактичні орендарі у володінні посівами кукурудзи, не доведено чи співмірне буде таке втручання із завданими збитками, які наразі не встановлені.

Водночас, наявність у матеріалах провадження постанови дізнавача про визнання речовими доказами земельних ділянок та посівів сільськогосподарських культур, не є обов`язком слідчого судді автоматично накласти на них арешт.

Отже, колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді місцевого суду, що дізнавачем не наведено переконливих даних, які б вказували на необхідність накладення арешту на вилучене майно і накладення арешту є розумним та співмірним із завданнями кримінального провадження.

Відтак, доводи прокурора про незаконність ухвали слідчого судді, є непереконливими, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 грудня 2025 року про відмову у накладенні арешту на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4