Справа №522/1681/26
Провадження № 1-кс/522/911/26
УХВАЛА

10 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання старшого дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000028 від 05.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000028 від 05.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що СД ВП №5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється дізнання у кримінальному провадженні №0000028 від 05.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Приморської окружної прокуратури м. Одеси.

05.02.2026 до чергової частини ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора "102" про те, що патрулем "Собур-224" за адресою: м.Одеса, просп. Шевченка 23А, виявлено громадянина, який представився як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив про те, що зберігає при собі заборонену речовину "солі" для власного вживання.

У подальшому на підставі ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою недопущення знищення, приховання речового доказу та його збереження у кримінальному провадженні, врятування вказаного майна, 05.02.2026 у період часу з 22:38 год. по 22:42 год. за адресою: м.Одеса, пров. Шевченка 23А, проведено огляд місця події за участю гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив про те, що зберігає при собі поліетиленовий зіп-пакет з забороненою речовиною, яку він знайшов та залишив зберігати при собі для власного вживання. У подальшому ОСОБА_5 самостійно видав дізнавачу поліетиленовий зіп пакет із кристалічною речовиною білого кольору, який було вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №CRI1213146.

05.02.2026 року дізнавачем прийнято постанову про визнання поліетиленового зіп пакету з кристалічною речовиною білого кольору, який було вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №CRI1213146, речовим доказом у кримінальному провадженні.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, з метою проведення експертного дослідження, у органу дізнання виникла необхідність у накладені арешту на вилучене майно.

Дізнавач, прокурор та власник майна надали слідчому судді заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та дізнавача.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СД ВП №5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 05.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Приморської окружної прокуратури м. Одеси.

05.02.2026 до чергової частини ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора "102" про те, що патрулем "Собур-224" за адресою: м.Одеса, просп. Шевченка 23А, виявлено громадянина, який представився як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив про те, що зберігає при собі заборонену речовину "солі" для власного вживання.

У подальшому на підставі ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою недопущення знищення, приховання речового доказу та його збереження у кримінальному провадженні, врятування вказаного майна, 05.02.2026 у період часу з 22:38 год. по 22:42 год. за адресою: м.Одеса, пров. Шевченка 23А, проведено огляд місця події за участю гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив про те, що зберігає при собі поліетиленовий зіп-пакет з забороненою речовиною, яку він знайшов та залишив зберігати при собі для власного вживання. У подальшому ОСОБА_5 самостійно видав дізнавачу поліетиленовий зіп пакет із кристалічною речовиною білого кольору, який було вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №CRI1213146.

05.02.2026 року дізнавачем прийнято постанову про визнання поліетиленового зіп пакету з кристалічною речовиною білого кольору, який було вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №CRI1213146, речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, вилучене майно для кримінального провадження буде мати доказове значення, потребує спеціальних досліджень, проведення оглядів, з метою недопущення його пошкодження та втрати, та забезпечення його належного зберігання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 309, 372, 376 КПК України,

ухвалив:

Клопотання старшого дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000028 від 05.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.

У кримінальному провадженні №0000028 від 05.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, накласти арешт на вилучене 05.02.2026 у період часу з 22:38 год. по 22:42 год. в ході огляду місця події за участі гр. ОСОБА_5 за адресою: м.Одеса, вул. Валерія Самофалова (Каманіна) майно, а саме: поліетиленовий зіп пакет із кристалічною речовиною білого кольору, який було запаковано до сейф-пакету НПУ №CRI1213146.

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено на протязі 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1