Справа № 396/1260/19
провадження № 1-кп/405/207/19
УХВАЛА

29.10.2025 м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду у м. Кропивницькому кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2018 №0000337, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296, ч. 3 ст. 15 п. 2, 4, 12 ч. 2 ст.115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п.2, 4, 12 ч. 2 ст.115 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

захисника обвинуваченої ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_11 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

встановив:

Заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з підстав вказаних у клопотанні.

Прокурори та представник малолітньої дитини у судовому засіданні подане клопотання підтримали та просили задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_11 , а також обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник проти клопотання прокурора заперечували, вказали на відсутність ризиків, на які посилався прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України. В задоволенні клопотання просили відмовити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши сторін та представника малолітньої дитини, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні Подільського районного суду міста Кіровограда перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000337 від 16.04.2018 стосовно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, п.п. 2, 4, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 296 КК України та ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 п.п. 2, 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відповідно до матеріалів якого, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21.10.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, ОСОБА_5 є батьком малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_6 є матір`ю вказаного малолітнього.

Малолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи фізично, інтелектуально, морально, культурно, духовно і соціально нерозвиненим та неготовим до самостійного життя, проживав разом із своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 та в силу свого малолітнього віку потребував постійного догляду з боку батьків, організації здорового харчування, фізичного та духовного розвитку.

ОСОБА_5 , маючи сумніви, що він є біологічним батьком ОСОБА_12 , беручи до уваги особливості психофізіологічного стану останнього, у червні 2018 року, більш точної дати слідством не встановлено, за попередньою змовою з дружиною ОСОБА_6 , замислили позбавити життя малолітнього ОСОБА_12 шляхом ухилення від догляду за ним та від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення дитини раціональним харчуванням, доступом до кваліфікованої медичної допомоги, фізичного та духовного розвитку.

Зокрема, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що малолітній ОСОБА_12 через свій вік не має можливості для самостійного забезпечення харчуванням та позбавлений можливості вжиття заходів до самозбереження, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя малолітнього ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, розуміючи та передбачаючи настання наслідків у вигляді смерті останнього, та бажаючи їх настання, розуміючи суть покладених на нього вимог щодо забезпечення нормального розвитку і виховання дитини, а також піклування про його здоров`я та безпеку життя, необхідність їх реального виконання, проживаючи із сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , упродовж червня серпня 2018 року обмежували малолітнього ОСОБА_12 в отриманні їжі майже протягом двох місяців, а саме до 09.08.2018.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння смерті малолітньому сину, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 позбавлений можливості вжиття заходів до самозбереження та перебуває у безпорадному стані через свій вік, діючи умисно, за єдиним умислом на спричинення смерті ОСОБА_12 , упродовж липня-серпня обмежували останнього у доступі до соціального розвитку та спілкування, нормального фізичного розвитку та свіжого повітря, утримуючи малолітнього у приміщенні однієї з кімнат будинку за самостійно виготовленою огорожею, не виводячи останнього на свіже повітря із приміщення будинку; не забезпечували санітарними умовами проживання, виховання та утримання дитини, у результаті чого малолітній ОСОБА_12 через свій малолітній вік був виснажений голодом та забруднений фекаліями.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання протиправних наслідків у виді заподіяння смерті малолітнього ОСОБА_12 , спостерігаючи, що стан останнього погіршується і усвідомлюючи, що він може померти внаслідок незабезпечення останнього раціональним харчуванням, та бажаючи саме таких наслідків, діючи умисно, за попередньою змовою, ОСОБА_6 ОСОБА_13 не вжили жодних заходів щодо надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги потерпілому шляхом звернення до закладів охорони здоров`я.

Упродовж липня - серпня 2018 року ОСОБА_5 , за попередньою змовою з дружиною ОСОБА_6 , умисно не допускали до малолітнього ОСОБА_12 медичний персонал Новоукраїнської ЦРЛ та КЗ «Центр первинної медико санітарної допомоги» для огляду, на рекомендацію медичних працівників щодо термінової госпіталізації останнього на стаціонарне лікування категорично відмовилися, чим створили реальну загрозу життю ОСОБА_12 .

У подальшому, 09.08.2018 на підставі ухвали слідчого судді Новоукраїнського районного суду, слідчим СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в області проведено огляд місця події, а саме: приміщення домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено малолітнього ОСОБА_12 у тяжкому стані та невідкладно направлено до Кіровоградської обласної дитячої лікарні для надання медичної допомоги.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 , за попередньою змовою з дружиною ОСОБА_6 , діючи за єдиним умислом з останньою на спричинення смерті ОСОБА_12 , створили реальну загрозу життю малолітнього ОСОБА_12 , що відповідно до висновку експерта №74 від 22.11.2018 спричинило тяжкі наслідки здоров`ю дитини у вигляді: харчової гіпотрофії тяжкого ступеню (затримка психо-фізичного розвитку), хронічного вірусного гепатиту В, латентного перебігу мінімального ступеня активності; періоду одужання після перенесеної позалікарняної правобічної пневмонії, дизбактеріозу кишківника, збільшення печінки, метаболічної кардіоміопатії (ураження міокарда внаслідок порушення обміну речовин), диспанкретатизму (порушення функції підшлункової залози); церебростенічного синдрому, ентеробіозу (глистна інвазія), залізодефіцитної анемії 1 ст., порушення функції жовчного міхура. Зазначені хвороби є наслідком недостатнього, незбалансованого харчування, недодержання режиму, відсутності прогулянок на свіжому повітрі, несвоєчасності або повній відсутності вживання вітамінів.

Харчова гіпотрофія тяжкого ступеню у дитини ОСОБА_12 є небезпечним для життя станом, так як без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчується смертю, що відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6 п.п.2.1.2. відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою з дружиною ОСОБА_6 вчинили всі дії, які вважали необхідними для позбавлення життя сина ОСОБА_12 , однак із причин, що не залежали від їх волі - викриття та припинення злочину органом досудового розслідування, не змогли довести злочин до кінця, а саме до настання фізіологічної (незворотньої) смерті малолітнього ОСОБА_12 .

З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п. 2, 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у незакінченому замаху на умисне вбивство малолітньої дитини, вчиненому з особливою жорстокістю за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, яке полягає у порушенні громадського порядку, поєднаному із пошкодженням майна та тимчасовому порушенні нормальної діяльності підприємства.

Отже обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується матеріалами даного кримінального провадження, зокрема показаннями свідків, висновками судових експертиз, іншими матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Водночас судом відзначається, що під час розгляду кримінального провадження судом обвинувачений у переважній більшості випадків участь у розгляду кримінального провадження приймав в режимі відеоконференції з приміщення Знам`янського міськрайонного суду, Кіровоградської області.

Відповідно до наявних матеріалів кримінального провадження, у призначений до розгляду день та час обвинувачений ОСОБА_5 04.02.2025 року у судове засідання не з`явився з причини перебування у судовому засіданні у іншому суді.

22.09.2025 року обвинувачений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, з приводу чого судом було винесено ухвалу про привід обвинуваченого у наступне судове засідання, а саме на 15.10.2025 року, у якому обвинувачений був присутнім.

Таким чином, беручи до уваги, що неявки обвинуваченого у судові засідання, які призначалися на 04.02.2025 року та 22.09.2025 року не є такими, що спрямовані на злісне ухилення від суду, що свідчить про відсутність, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 331, 372, 376 КПК України, суд,

постановив:

в задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою- відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий суддя ОСОБА_14

Суддя ОСОБА_15

Суддя ОСОБА_16