ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22809/25

Провадження № 11-сс/820/61/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000765, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 січня 2026 року частково задоволено клопотання старшого слідчого ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000765, до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березець Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, фахівець відділу оповіщення, електронних комунікацій та цифрового радіозв`язку ГУ ДСНС України у Хмельницькій області,

та продовжено підозрюваному строк тримання під вартою до 20 березня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Дію ухвали постановлено рахувати по 20 березня 2026 року.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 січня 2026 року та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Уважав, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Зазначав, що докази на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, - відсутні.

Стверджував, що ризики передбачені ст.177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені та є абстрактними, а в ухвалі слідчого судді відсутнє обґрунтування, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути зазначені стороною обвинувачення ризики.

Посилався на те, що слідчим суддею не зазначен, чому неможливо визначити розмір застави, а лише формально зазначено підстави.

Зауважував, що місцевим судом не враховано характеризуючі відомості підозрюваного ОСОБА_6 , а саме те, що він є соціально адаптованою особою, має постійне місце проживання, не має судимостей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнає повністю, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

Ураховуючи зазначене, вважав, що запобіжний захід у виді застави забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 цього кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Установлено, що у провадженні ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 09 червня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000765 за ознаками кримінальних правопорушень із правовою кваліфікацією - ч.3 ст.307 КК України.

15 серпня 2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 жовтня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 07 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні №0000765 від 09.08.2025 року було продовжено строк досудового розслідування до шести місяців.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 07 жовтня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 грудня 2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03 грудня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 січня 2026 року включно.

09 січня 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну підозри, а саме що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість висунутої ОСОБА_6 підозри колегія суддів уважає правильними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, які детально викладені в ухвалі слідчого судді.

Отже, матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке в силу вимог ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 9-ти до 12-ти років з конфіскацією майна.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином умотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , зазначив про наявність ризиків, визначених у ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у даному кримінальному провадженні.

Отже, судом установлено та підтверджено матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, установленим у ст.177 КПК України.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором у судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Доводи захисника про те, що зазначені ризики недоведені та є абстрактними, апеляційний суд до уваги не бере.

Кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Ураховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження запобіжного заходу.

Матеріали провадження свідчать про те, що заявлені ризики існують та вони виправдовують застосування вказаного запобіжного заходу до підозрюваного.

Ті обставини, на які посилається сторона захисту, враховані, однак, не можуть бути підставами для зміни застосованого запобіжного заходу.

Причетність до незаконного придбання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинених повторно, організованою групою колегія суддів уважає вагомою підставою для врахування при обранні запобіжного заходу.

Тому більш м`які, альтернативні запобіжні заходи з огляду на високу суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження не становитимуть достатнього стримуючого припису для підозрюваного.

Наведені в клопотанні та в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані.

Висновок слідчого судді є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Обставини, на які захисник посилається в апеляційній скарзі, наразі не можуть бути підставами для обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на встановлені обставини, відповідно до положень п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчим суддею обґрунтовано не визначено розмір застави в даному випадку.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками слідчого судді про те, що саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою без визначення розміру застави, забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним ОСОБА_6 .

Відтак, колегія суддів уважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення у справі, не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року щодо продовження застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3