У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000073, відомості про яке 10.06.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Начальник відділення розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000073, відомості про яке 10.06.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що в червні 2025 року, більш точний час встановити не видалось можливим, під час зустрічі з ОСОБА_7 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невстановлених на даний час посадових осіб співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 виник злочинний умисел на одержання від нього для себе та третіх осіб неправомірної вигоди за вплив на зняття з розшуку в системі «Оберіг», без фізичної присутності зацікавлених осіб в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. В подальшому, 11.06.2025 під час особистої зустрічі ОСОБА_4 з ОСОБА_7 , яка відбулась в середині квартири, що по АДРЕСА_1 (ЖК «Green Land»), де обговорив питання щодо переліку документів, які необхідні для оформлення догляду за мамою ОСОБА_7 , а також поїздки ОСОБА_7 в Рахівський район з метою збору всіх необхідних документів за переліком, який йому надав ОСОБА_4 . Також, обговорено питання щодо зняття ОСОБА_7 з розшуку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та вручення останньому фіктивної повістки для подальшої можливості виїзду ОСОБА_7 в Рахівський район за документами. Під час розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що для успішного зняття з розшуку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та вручення останньому фіктивної повістки йому необхідно надати грошові кошти у сумі 1700 доларів США. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що у нього є знайомі в ІНФОРМАЦІЯ_4 та особа, яка має на них вплив, які за грошову винагороду можуть забезпечити оформлення ОСОБА_7 всі необхідні документи без фактичної явки останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому ОСОБА_4 зазначив, що 1700 доларів США потрібно віддати йому для передачі посереднику. ОСОБА_4 зауважив, що без надання неправомірної вигоди йому та посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 його знайомий не вирішить питання щодо зняття ОСОБА_7 з розшуку в Ужгородському РТЦК та вручення останньому фіктивної повістки. Надалі, 11.06.2025 о 20:42 год. під час особистої зустрічі зі ОСОБА_7 , яка відбулась у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що за адресою м. Ужгород, вул. Університетська, буд. 25, ОСОБА_4 повідомив, що питанням зняття з розшуку займається його товариш і він чекає від нього телефонного дзвінка, який має підтвердити зняття ОСОБА_7 з розшуку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після вказаної зустрічі, 12.06.2025 о 15:21 годині знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 (ЖК «Green Land») ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 заздалегідь обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 1700 доларів США за виконання попередньої домовленості.

30.06.2025 о 15:30 годині під час телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про те, що останнього знято з розшуку в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У подальшому, 04.07.2025 о 10:47 годині під час телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про те, що останньому на даний час неможливо видати фіктивну повістку у зв`язку з перевіркою, яка проводиться в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 заздалегідь обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 1700 доларів США за вплив на невстановлених на даний час посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 для зняття ОСОБА_7 з розшуку в системі «Оберіг», без його фізичної присутності в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

На підставі викладеного, за наявності достатніх доказів, 14 жовтня 2025 року ОСОБА_4 належним чином повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме у одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо-, відеоконтролю особи, контролю за вчиненням злочину, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів, вручення технічних засобів; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами у своїй сукупності.

Слідчий зазначає, що підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому звернутися з клопотання до слідчого судді про обрання запобіжного заходу, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими корупційним кримінальним правопорушенням, за яке законом передбачене покарання лише у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тому ОСОБА_4 без належного контролю за його поведінки може переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, оскільки останнє є доволі значним терміном ув`язнення. Окрім цього, у разі засудження за корупційне кримінальне правопорушення положення ст. ст. 69, 75 КК України не можуть бути застосовані. Оскільки ОСОБА_4 є мешканцем Закарпатської області, яка межує з кордоном інших країн, має змогу в будь-який час виїхати за кордон та покинути країну, з метою уникнення відповідальності та переховування від правоохоронних органів. Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що в ході проведення досудового розслідуванням не встановлено місцезнаходження частини речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: засобів стільникового зв`язку, сім-карток мобільних операторів, які використовувались під час вчинення кримінальних правопорушень; грошових коштів, чорнових записів та документів, блокнотів, а тому, перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе вчинити дії, спрямовані на їх знищення чи спотворення з метою унеможливлення їх використання як доказів у кримінальному провадженні. Також, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків з метою відмови або зміни їх показань. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). Окрім цього, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання, чи штучно створити докази, в тому числі в електронному вигляді, які б підвереджували його невинуватість у вчиненні інкримінованого злочину.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_4 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я відсутні.

У даному випадку ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наслідком ретельного дослідження обставин кримінального правопорушення, а також особи підозрюваного. Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю.

У зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, оскільки застосування таких запобіжних заходів, як: особисте зобов`язання не може забезпечити належне виконання покладених на особу обов`язків, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи будь-яким чином перешкоджати органам досудового розслідування встановити всі обставини події; особиста порука також не може бути застосована, як запобіжний захід, оскільки підозрюваний, може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи будь-яким чином перешкоджати органам досудового розслідування встановити всі обставини події; домашній арешт також не зможе забезпечити належне виконання покладених на особу обов`язків, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи будь-яким чином перешкоджати органам досудового розслідування встановити всі обставини події; застава також не може забезпечити належне виконання покладених на особу обов`язків, оскільки існує ризик того, що перебуваючи вільно в межах Закарпатської області, ОСОБА_4 може перетнути кордон з сусідніми країнами, та таким чином уникнути від відповідальності. Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність в обранні такої міри запобіжного заходу. На підставі викладеного, слідчий просить застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання. Зауважив, що позиція прокурора безпідставна, оскільки невідомо про наявність тих доказів, які підозрюваний може знищити. Ризики можливості незаконного перетину державного кордону також є необгрунтованими, зважаючи на те, що особа може здати свій закордонний паспорт у якості запобіжного заходу, встановленого судом. ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання. Просить застосувати домашній арешт у нічний час доби, починаючи з 22 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0000073, сформованим станом на 10.10.2025 року, підтверджується, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

14.10.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме: у одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (Заява N 40107/02) питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 12.06.2025, 13.06.2025, 09.07.2025; протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо контролю особи від 10.07.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з електронних комунікаційних мереж) від 11.08.2025; протокол про результати проведення негласної слідсчої (розшукової) дії- аудіо контролю особи від 11.08.2025; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 11.08.2025; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 12.06.2025; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо контролю особи від 11.08.2025, 10.07.2025; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 13.06.2025; протокол про ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів від 12.06.2025, 09.07.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 03.07.2025; фотозображення з програми Резерв+, слідчий суддя вважає обгрунтованою підозру.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тому ОСОБА_4 без належного контролю за його поведінкою може переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання. Оскільки ОСОБА_4 є мешканцем Закарпатської області, яка межує з кордонами інших країн, має змогу в будь-який час виїхати за кордон та покинути країну, з метою уникнення відповідальності та переховування від правоохоронних органів. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе вчинити дії, спрямовані на знищення чи спотворення частини речей чи документів, які в ході проведення досудового розслідуванням не було встановлено їх місцезнаходження. Інші ризики слідчий суддя вважає необгрунтованими.

У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Заперечення сторони захисту не спростовують висновків слідчого судді.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що у зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного та ризиків, останньому слід визначити заставу в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (3028 грн.), відповідно становить 181680 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали до 11 грудня 2025 року, включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби).

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 20 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1