Провадження № 1-кс/932/7025/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011038 від 11 червня 2025 року, стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, проходив військову службу на момент вчинення кримінального правопорушення на посаді курсанта навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», ніде не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 18 липня 2023 року Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2025 року до слідчого судді надійшло клопотання СВ ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011038 від 11 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, солдатом за призовом по мобілізації, курсантом навчального взводу роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 11 жовтня 2024 року о 11 годині 10 хвилин був відсутнім під час перевірки наявності особового складу, яке відбувалось у наметовому містечку військової частини НОМЕР_1 , що розташоване в АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), тобто самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , командуванню про причини залишення частини ОСОБА_6 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього. 11.12.2025 ОСОБА_6 було затримано

11 грудня 2025 року о 19:48 год. ОСОБА_6 був затриманий на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками відділу поліції № 4 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, після чого правопорушення було припинено.

11 грудня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, актом проведення службового розслідування, тощо.

Слідчий просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, обґрунтовуючи таку вимогу наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному 12 грудня 2025 року більше, ніж за три години до початку судового засідання, що підтвердив сам підозрюваний в судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 пішов у СЗЧ вимушено, бо має на утриманні бабусю і дідуся, які не здатні самостійно себе обслуговувати, хотів вирішити усі побутові питання та повернутися до військової частини. Він і в теперішній час бажає продовжити військову службу. Просив задовольнити клопотання слідчого частково і застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника та пояснив, що дійсно хотів владнати побутові питання з родичами та повернутися, але це зайняло більше часу, ніж він розраховував. Підтвердив, що бажає продовжити військову службу і буде просити мати, щоб вона повернулася з-за кордону для догляду за бабусею і дідусем.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в судовому засіданні, слідчим суддею встановлено таке.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Під час судового розгляду доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено понесення винуватою особою покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що він, маючи незняту та непогашену судимість за скоєння кримінальних правопорушень проти власності, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, що дає підстави вважати його особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень.

В той же час слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилається слідчий в своєму клопотанні, не доведений, оскільки не надано будь-яких доказів на підтвердження наміру підозрюваного впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає неможливим застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та встановленим у судовому засіданні, оскільки вони не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, на що вказують особистість підозрюваного, а також суворість покарання за кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Оцінено в сукупності також такі обставини: достатню обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному (у разі встановлення його вини) позбавлення волі на строк від 5 до 10 років; особу підозрюваного та стан його здоров`я є військовослужбовцем, відомості про перебування на обліку у медичних закладах за місцем проходження служби відсутні; не одружений, з його слів проживає з непрацездатними бабусею та дідусем, однак жодних доказів на підтвердження цього слідчому судді не надано; за місцем проходження служби зарекомендував себе посередньо; раніше притягався до кримінальної відповідальності, має одну незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі підозрюваного ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам досудового розслідування, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, конструкція абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не містить категоричної заборони визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , і покладає вирішення цього питання на суд або слідчого суддю, наділяючи його правом як визначати розмір застави у такому кримінальному провадженні, так і не визначати.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на характеристику особи підозрюваного ОСОБА_6 , та те, що йому припинено виплату грошового забезпечення ще з 13 жовтня 2024 року, слідчий суддя вважає за можливе визначити йому розмір застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60560,00 гривень, поклавши на нього певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, що буде достатнім стимулом для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави. При цьому слідчий суддя не знаходить підстав для визначення застави підозрюваному у більшому розмірі, оскільки в такому випадку застава стане для нього непомірним тягарем.

Строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно визначити з урахуванням положень п. 2 абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України та ч. 2 ст. 197 КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Оскільки підозрюваний є військовослужбовцем, з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, тримання під вартою в ізоляторі тимчасового тримання повинно відбуватись на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176, 178, 182-185, 193, 194, 196-198 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в умовах гауптвахти на строк до 08 лютого 2026 року включно.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 коп.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати за викликом до органу досудового розслідування, суду для участі в слідчих діях, судових засіданнях або брати участь в судових засідання дистанційно;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню з приводу обставин кримінального правопорушення.

Визначити строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави 2 (два) місяці з дня її внесення.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1