Справа № 195/114/26
Провадження № 1-кс/195/10/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт майна

29.01.2026 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 26.11.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_4 в липні 2025 року, неодноразово, перебуваючи на АДРЕСА_1 , спостерігаючи за домоволодіннями, помітив відсутність господарів в будинку АДРЕСА_2 . В подальшому, спілкуючись з місцевими мешканцями, йому стало достовірно відомо, що власниця домоволодіння ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за даною адресою тривалий час не проживає та перебуває за кордоном.

Після чого, у громадянина ОСОБА_4 , який усвідомлював, що в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022 зі змінами, дію якого продовжено на момент вчинення злочину, в порядку передбаченим ст.6 Законом України «Про правовий режим воєнного стану», який є особливим правовим режимом, виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення будь-якого чужого майна, належного ОСОБА_5 , поєднане з проникненням до житла.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до житла, громадянин ОСОБА_4 , в першій половині серпня 2025 року, (більш точної дати досудовим слідством не встановлено), приблизно о 02 годині 00 хвилин ночі, прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в умовах правового режиму воєнного стану, будучи впевненим, що господарі покинули свій будинок та переконавшись, що сторонні особи не спостерігають за його діями, діючи умисно, таємно, повторно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, а також усвідомлюючи, що територія вказаного домоволодіння огороджена суцільним парканом, підійшов до вхідної металевої хвіртки та шляхом вчинення механічних дій власними руками відчинив металевий засув, після чого проник на територію вказаного домоволодіння.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, громадянин ОСОБА_4 , знаходячись на території вказаного домоволодіння, підійшов до одностулкового металопластикового вікна будинку, розташованого зі сторони подвір`я та за допомогою заздалегідь заготовленої для вчинення злочину викрутки, плоску металеву частину якої помістив між стулкою вікна та рамою, і шляхом натискання відчинив вказане вікно, через яке проник в середину приміщення житлового будинку, де вишукуючи цінні речі, виявив наступні предмети: пральну машинку марки «SAMSUNG DIAMOND» 7.0 кг, моделі «WF0690NRW», білого кольору, яку вимкнув від водопровідної мережі шляхом від`єднання шлангу; пилосос марки «SAMSUNG», моделі «SC18M21DOVG»; монітор для комп`ютера марки «SAMSUNG SyncMater», моделі «S19A10N» чорного кольору; системний блок «MULTIMEDIA COMPUTER SYSTEM» з процесором «INTEL» Core i5, 16 gb, SSD, чорного кольору; комп`ютерні колонки марки «Genius», моделі «SP-S115», чорного кольору; комп`ютерну мишу марки «SVEN» моделі «RX-111» чорного кольору; електричний лобзик марки «DEVALT» моделі «DW343К», де заволодів вказаним чужим майном, яке шляхом вчинення механічних дій, власними руками почергово виніс на подвір`я домоволодіння за вказаною адресою та склав біля будівлі житлового будинку, попередньо відчинивши зсередини вхідні двері, при цьому привласнив собі зв`язку ключів від житлового будинку та господарських споруд, яку виявив у будинку.

Не зупиняючись на досягнутому злочинному результаті, громадянин ОСОБА_4 , вишукуючи на подвір`ї вказаного домоволодіння інше чуже майно, яке можна вкрасти, виявив тачку будівельну двоколісну, синього кольору, вартістю 1050 грн., яку також викрав, заволодівши нею, після чого завантажив на цю тачку пральну машинку марки «SAMSUNG DIAMOND» 7.0 кг, моделі «WF0690NRW», білого кольору, вартістю 6400 грн., а також пилосос марки «SAMSUNG», вартістю 2500 грн., та перевіз вказане чуже майно до свого місця проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим з місця вчинення злочину зник із викраденим чужим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи діяти з єдиним умислом, спрямований на вчинення продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром, громадянин ОСОБА_4 , після того, як розвантажив за своїм місцем проживання за вказаною адресою викрадені ним пральну машинку та пилосос, в ту ж ніч, приблизно в першій половині серпня 2025 року, (більш точної дати досудовим слідством не встановлено), приблизно о 02 годині 45 хвилин ночі, повернувся разом із раніше викраденою тачкою будівельною двоколісною, синього кольору до подвір`я території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де склав у заздалегідь заготовлений власний поліетиленовий мішок: монітор для комп`ютера марки «SAMSUNG SyncMater» SA 10, моделі «S19A10N» чорного кольору, вартістю 1016,67 грн.; системний блок «MULTIMEDIA COMPUTER SYSTEM» з процесором «INTEL» Core i5, 16 gb, SSD, чорного кольору, вартістю 4194 грн.; комп`ютерні колонки марки «Genius», моделі «SP-S115», чорного кольору, вартістю 50 грн.; комп`ютерну мишу марки «SVEN» моделі «RX-111» чорного кольору, вартістю 90 грн.; електричний лобзик марки «DEVALT» моделі «DW343К», вартістю 3125 грн., після чого, вказаний мішок із викраденим чужим майном завантажив на викрадену ним тачку будівельну двоколісну, синього кольору, та діючи аналогічним чином, вказане чуже викрадене майно перевіз до свого місця проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим з місця вчинення злочину зник із викраденим чужим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми злочинними діями громадянин ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на момент вчинення злочину на загальну суму 18425,67 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло та вчинена в умовах воєнного стану.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_4 в кінці серпня 2025 в денний час доби (більш точної дати та часу досудовим слідством не встановлено), знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та згадав, що на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є господарська споруда - гараж, де можуть зберігатися транспортні засоби, якими можна заволодіти, а також те, що в нього є привласнена ним зв`язка ключів від житла та господарських споруд, після чого, у нього виник злочинний умисел на повторне, незаконне заволодіння транспортним засобом, із проникненням у приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, незаконне заволодіння будь-яким транспортним засобом, із проникненням у приміщення, громадянин ОСОБА_4 , в кінці серпня 2025 (більш точної дати досудовим слідством не встановлено), приблизно о 02 годині 00 хвилин ночі, прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, таємно, повторно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом та використання його як засобу пересування, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, а також усвідомлюючи, що територія вказаного домоволодіння огороджена суцільним парканом, підійшов до вхідної металевої хвіртки та шляхом вчинення механічних дій власними руками відчинив металевий засув, після чого проник на територію вказаного домоволодіння.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на повторне, незаконне заволодіння будь-яким транспортним засобом, із проникненням у приміщення, громадянин ОСОБА_4 , знаходячись на території вказаного домоволодіння, підійшов до господарської будівлі - гаражу, та, долаючи перешкоду, використовуючи зв`язку раніше привласнених ним ключів, шляхом підбору ключа відчинив навісний замок, а також двостулкові металеві ворота гаражу, після чого проник у приміщення гаражу, де виявив транспортний засіб, а саме: скутер марки «SUZUKI» моделі «LETS II», шасі № НОМЕР_1 , вміст двигуна 49 см. куб., помаранчово-коричневого кольору, належний потерпілій ОСОБА_5 .

Не зупиняючись на досягнутому злочинному результаті, громадянин ОСОБА_4 , діючи всупереч волі та без дозволу власника, не маючи права на користування вказаним транспортним засобом, шляхом вчинення фізичних дій, схопив за кермо керування транспортний засіб - скутер марки «SUZUKI» моделі «LETS II», шасі № НОМЕР_1 , вміст двигуна 49 см. куб., помаранчово-коричневого кольору, та викотив, тобто перемістив його з гаражу за межі території зазначеного домоволодіння, через попередньо відкриті ним вхідні ворота гаражу та вхідної хвіртки домоволодіння, до проїжджої частини дороги, де за допомогою наявного ключа запалення здійснив запуск двигуна, тим самим встановив контроль над вказаним транспортним засобом та поїхав з місця події, тим самим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись транспортним засобом на свій розсуд.

Таким чином, громадянин ОСОБА_4 незаконно, повторно заволодів вказаним транспортним засобом, який належить потерпілій ОСОБА_5 та своїми діями спричинив їй майнову шкоду на суму 8166,67 грн.

Умисні дії громадянина ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та вчинене з проникненням у приміщення.

Крім того, в клопотанні вказано наступне.

Під час досудового розслідування кримінального провадження 27.01.2026 року в період часу з 11:05 год. по 11:30 год. проведено огляд речей, а саме викрутки наданої для огляду підозрюваним ОСОБА_4 . За результатами проведення якого вилучено знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме викрутку з плоским наконечником та резиновою ручкою червоно-чорного кольору, яку упаковано до сейф-пакету PSP1350166.

Вказане майно було тимчасово вилучене під час проведення зазначеного огляду відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України.

Вилучене майно слідчим СВ відділення поліції № 3 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню та після проведення експертних досліджень буде передано на зберігання відповідальній особі за зберігання речових доказів ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Рішення про тимчасове вилучення вказаної викрутки обґрунтовується тим, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України є знаряддям кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та зберегли на собі його сліди, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Дана викрутка буде використана для проведення експертного дослідження, а саме трасологічної експертизи.

Вищевказане майно, є об`єктом матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме: є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з тим, що тимчасово вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, може бути знищене учасником злочину для приховання своєї злочинної діяльності, та з метою фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення, збереження слідів кримінального правопорушення підлягає арешту в порядку ст.ст.170-173 КПК України.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надав суду заяву про слухання клопотання у його відсутність, просить суд задовольнити клопотання в повному обсязі.

В судове засідання прокурор ОСОБА_6 не з`явився, був повідомлений належним чином.

В судове засідання власник майна громадянин ОСОБА_4 не з`явився. До матеріалів справи слідчим додана заява громадянина ОСОБА_4 про розгляд клопотання у його відсутність.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України неявка осіб не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження здійснюється за допомогою технічних засобів. Крім того, відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Вивчивши та дослідивши клопотання про арешт майна, додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Так, враховуючи наведені вище положення КПК України, вбачається, що, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідного клопотання слідчий суддя зобов`язаний: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів.

Так, органом досудового розслідування до клопотання надано Витяг з ЄРДР, відповідно до якого за заявою громадянки ОСОБА_5 26.11.2025 року внесено відомості із правовою кваліфікацією за ч.4 ст.185 КК України, а саме: «05 серпня 2025 року приблизно о 02:00 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом пошкодження металопластикового вікна, проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, в період дії військового стану, скоїв крадіжку майна, належного потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинивши останній майнову шкоду на загальну суму 18425,67 грн».

Крім того, копія повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянину ОСОБА_4 від 26.01.2026 року містить інформацію про застосування громадянином ОСОБА_7 «… заздалегідь заготовленої для вчинення злочину викрутки, плоску металеву частину якої помістив між стулкою вікна та рамою, і шляхом натискання відчинив вказане вікно, через яке проник в середину приміщення житлового будинку…».

Однак, відповідно до копії протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 26.01.2026 року покази, відносно застосування викрутки при проникненні до будівлі, - відсутні. Протокол має рукописний текст наступного змісту: «вину у скоєні злочину передбаченому ч.4 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України визнаю в повному обсязі».

Крім того, відповідно до протоколу огляду речей від 27.01.2026 року слідчим оглянута викрутка, яка надана для огляду громадянином ОСОБА_7 . Крім того даний документ містить наступну інформацію: «як пояснив в ході огляду учасник ОСОБА_7 за допомогою даної викрутки він віджав вікно та проник у будинок по АДРЕСА_2 ».

Згідно копії постанови про визнання та залучення речових доказів до кримінального провадження від 27.01.2026 року викрутку з плоским наконечником та резиновою ручкою червоно-чорного кольору визнано речовим доказом.

Крім того, мотивувальна частина вищевказаного документу містить наступну інформацію: «Під час досудового розслідування кримінального провадження 27.01.2026 року в період часу з 11:05 год по 11:30 год. проведено огляд речей,, а саме викрутки, наданої підозрюваним ОСОБА_4 …».

Аналізуючи вищезазначене, суду є незрозумілим на підставі чого повідомлення про підозру від 26.01.2026 року містить посилання на наявність такої речі, як викрутка, при скоєнні злочину, в той час, коли тільки 27.01.2026 року ця річь була надана працівникам поліції та оглянута.

Крім того, суду є незрозумілим, чому протокол допиту потерпілої від 27.12.2025 року не містить інформацію про скоєння злочину громадянином ОСОБА_7 , а Витяг з ЄРДР від 26.11.2025 року, який здійснений на підставі заяви громадянки ОСОБА_5 від 25.11.2025 року, містить посилання на скоєння злочину саме громадянином ОСОБА_7 , тобто, при зверненні до правоохоронного органу громадянці ОСОБА_5 було відомо, хто здійснив кримінальне правопорушення, однак, в ході допиту її в якості потерпілої особи, вона вказує на наступне: «... особа, яка скоїла крадіжки належного мені майна…». Даний протокол допиту потерпілої не містить інформацію про скоєння злочину певною особою, також відсутня інформація про можливу помилку потерпілої при зверненні із заявою про злочин.

Вищевказані протиріччя є суттєвими.

Крім того, суду є незрозумілим які процесуальні проводилися органом досудового розслідування в період часу з 26.11.2025 року (дата внесення інформації до ЄРДР) і до 26.01.2026 року (пред`явлення підозри та допиту підозрюваної особи).

Таким чином, суд приходить обгрунтованого висновку, що на час пред`явлення підозри станом на 26.01.2026 року, у органу досудового розслідування були відсутні докази, які б вказували на вчинення злочину громадянином ОСОБА_7 саме цим речовим доказом.

Крім того, суду надана копія протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 від 27.12.2025 року та копія протоколу огляду місця події від 25.11.2025 року, де також відсутнє посилання на наявність (навіть припущення) застосування такої речі, як викрутка при проникненні до житлового будинку.

Таким чином, враховуючи той факт, що на час пред`явлення підозри були відсутні докази застосування громадянином ОСОБА_4 викрутки при проникненні до житла, та наявність інформації відносно застосування викрутки тільки наступного дня - 27.01.2026 року, суд вважає, що органом досудового розслідування не надано жодних доказів на підтвердження необхідності накладення арешту на вищевказаний речовий доказ.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення клопотання та приходить висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 84, 98, 167, 170-173, 174, 175, 214, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

в задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: викрутки з плоским наконечником та резиновою ручкою червоно-чорного кольору, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 26.11.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України - відмовити.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього або частини тимчасово вилученого майна.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутній під час оголошення ухвали особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна. У разі відсутності таких осіб під час проголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Повний текст ухвали виготовлено 02.02.2026 року.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

29.01.2026