Номер провадження:1-кс/521/3551/25
УХВАЛА

02 жовтня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001157 від 19.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001157 від 19.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Із клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.01.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 , про арешт майна, яке вилучено 20.01.2022 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.04.2022 року скасовано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.01.2022 року та постановлено нову ухвалу, відповідно до якої клопотання старшого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001157, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задоволено. Накладено арешт з забороною розпорядження, відчуження та користування на вилучені речі в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, мобільний телефон ОСОБА_3 марки «Іphone 12 pro max», imei: НОМЕР_1 , який поміщено до сейф пакету s2049848.

Так, станом на день звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна слідчим СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області 12.07.2025 року прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду клопотання, до суду не з`явилася.

Представник власника майна у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, вислухавши думку представника власника майна, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до частини 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Частиною 4 ст. 174 КПК України, визначено право суду скасування арешту майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Разом з тим, постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим, питання про скасування арешту майна вирішено не було.

Частина 6 ст. 9 КПК України, визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, приймаючи до уваги той факт, що кримінальне провадження на даний момент постановою слідчого закрито, досудове розслідування по справі завершено, суд приходить до переконання, що потреби і надалі обмежувати власника у володінні майном немає, продовження такого арешту спричиняє збитки інтересам власника, оскільки на даний час відпали обставини, які стали підставою для арешту майна, передбачені ст. 170 КПК України.

Аналогічного висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19 (провадження №14-516цс19).

Як встановлено в судовому засіданні, дане кримінальне проводження закрито постановою слідчого, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Як вбачається з ухвали Одеського апеляційного суду від 13.04.2022 року, арешт на майно було накладено з метою збереження майна, яке має доказове значення для встановлення всіх обставин вчинення злочину та у зв`язку із необхідністю проведення необхідних слідчих дій.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001157 від 19.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України постановою слідчого, питання про зняття арешту вирішено не було, а подальше існування вказаного арешту майна порушуватиме права його власника та не буде відповідати принципам розумності та справедливості, слідчий суддя дійшов висновку про те, що потреба в арешті майна відпала, а клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 131, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001157 від 19.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт з мобільного телефону ОСОБА_3 марки «Іphone 12 pro max», imei: НОМЕР_1 , який поміщено до сейф пакету s2049848, який було накладено ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.04.2022 року.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0001157 від 19.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, повернути вилучене майно власнику або іншій особі за його дорученням при наявності документів, підтверджуючих право власності.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_6