Справа № 464/8615/25
пр.№ 1-кс/464/1428/25
У Х В А Л А

19 грудня 2025 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 24.11.2025 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні, зобов`язання слідчого визнати потерпілою та вручення пам`ятки про права та обов`язки, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 08.12.2025 звернулася зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП № 2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 24.11.2025 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №00000936, зобов`язання слідчого визнати потерпілою та вручити пам`ятку про права та обов`язки. Вважає, що слідчим протиправно не залучено її неповнолітню дочку до вказаного провадження як потерпілу та не допитано, не надано оцінки фактам викладених у заві про вчинення злочину, хоча кримінальним правопорушенням її дочці завдано шкоди.

19.12.2025 від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги у її відсутності, просить скаргу задовольнити, скасувавши постанову слідчого від 24.11.2025.

В судове засідання слідчий ОСОБА_4 не прибула, направила на адресу суду матеріали кримінального провадження №00000936 від 22.11.2025 та заяву про розгляд скарги у її відсутності.

Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження за №00000936 від 22.11.2025, встановлено наступне.

На підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 19.11.2025 внесено відомості до ЄРДР за №00000936, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 24.11.2025 у визнанні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потерпілою відмовлено.

Згідно з п. 5 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно зі ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Тобто, у силу норм ст. 55 КПК України, фізичній особі може бути відмовлено у визнанні потерпілим, якщо заява подана фізичною особою, якій кримінальним правопорушенням не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, щоб вони кореспондували нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Адже, законним є рішення, ухвалене компетентним суб`єктом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цим критеріям оскаржуване рішення слідчого не відповідає.

У абзаці 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 року N 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», зазначається, що вирішуючи питання про визнання особи потерпілим, особа, яка розглядає таке звернення має з`ясувати, яку конкретно шкоду заподіяно їй злочином (моральну, фізичну чи майнову), і зазначити це в постанові.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що рішення слідчого про відмову у визнанні неповнолітньої дочки заявниці потерпілою не містить достатніх обґрунтувань на підтвердження наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що кримінальним правопорушенням, за яким здійснюється досудове розслідування, дочці заявниці не завдано шкоди, окрім цього, слідчим не проведено достатніх слідчих дій для винесення оскаржуваної постанови, а тому скарга ОСОБА_3 у частині скасування постанови слідчого про відмову в визнанні неповнолітньої дочки потерпілою підлягає задоволенню.

Вимога скаржника про зобов`язання слідчого визнати її неповнолітню дочку потерпілою та вручення їй пам`ятки про права та обов`язкиу загаданому кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, які не мають на те законних повноважень, забороняється.

Керуючись статтями 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 24 листопада 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потерпілою скасувати.

В решті вимог скарги відмовити.

У відповідності до ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1