Справа № 175/8594/25
Провадження № 1-кп/175/1291/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000524 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Тельманівського району Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, раніше судимого:

1. 07 грудня 2016 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 121 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі; звільненого 02 травня 2022 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 12 днів;

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

В кінці квітня 2024 року, більш точні час та дата під час досудового розслідування не встановлені, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись неподалік річки Торець в районі с-ща Малотаранівка у м. Краматорську Донецької області, діючи з умислом, спрямованим на придбання, зберігання та носіння бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, придбав, шляхом знахідки на землі, три корпуси оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, два корпуси ручної оборонної-наступальної протипіхотної гранати типу DM51A2, один корпус наступальної осколкової гранати типу РГ-42, один запал ручної гранати типу JVA1634, один уніфікований запал ручної гранати модернізований дистанційної дії типу UZRGM та два запали ручної гранати типу DM82A3, які переніс за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до 06 години 56 хвилин 12 червня 2025 року, коли працівниками поліції при проведенні обшуку за вказаною вище адресою було виявлено та вилучено: три корпуси оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, які виготовлені промисловим (заводським) способом, придатні для здійснення вибуху; два корпуси ручної оборонної-наступальної протипіхотної гранати типу DM51A2 (Handgranate Spreng/Splitter DMS1A2) іноземного виробництва, які виготовлені промисловим (заводським) способом, придатні для здійснення вибуху; корпус наступальної осколкової гранати типу РГ-42, який виготовлений промисловим (заводським) способом, придатний для здійснення вибуху; засіб підриву (засіб детонування) уніфікований запал ручної гранати модернізований дистанційної дії типу UZRGM, який виготовлений промисловим (заводським) способом, придатний для здійснення вибуху; два засоби підриву (засоби детонування) запали ручної гранати типу DM82А3, які виготовлені промисловим (заводським) способом, придатні для здійснення вибуху; засіб підриву (засіб детонування) запал ручної гранати типу JVA 1634, який виготовлений промисловим (заводським) способом придатний для здійснення вибуху; у конструктивному поєднанні корпуси гранат типу Ф-1, РГ-42 та запал типу UZRGM утворюють оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 або наступальну осколкову гранату типу РГ-42, які відносяться до категорії бойових припасів та придатні для здійснення вибуху; у конструктивному поєднанні корпуси гранат типу DMS1A2 (Handgranate Spreng/Splitter DM51A2) та запали типу DM82А3 утворюють оборонні-наступальні протипіхотні гранати типу DMS1A2 (Handgranate Spreng/Splitter DM51A2), які відносяться до категорії бойових припасів та придатні для здійснення вибуху.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання, придбання бойових приписів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Під час досудового розслідування між прокурором та підозрюваним за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 30 червня 2025 року, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та підозрюваний уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 263 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Сторони узгодили призначення покарання підозрюваному за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та підозрюваним угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає: рецидив злочинів.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистості винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше був судимий за вчинення умисного злочину, судимість за вчинення якого не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, він наразі не працює, має постійне місце мешкання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що зазначені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого і його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді трьох років позбавлення волі. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичної затримки на виконання вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: уламки корпусів гранат РГ-42, Ф-1 та запалів DM51, UZRG, DM82, JVA, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькі області згідно з квитанцією № 1061, знищити; два 30-мм реактивні сигнальні патрони, що передані на зберігання ОСОБА_5 згідно з розпискою, повернути законному власнику ОСОБА_5 ..

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 9805 (дев`ять тисяч вісімсот п`ять) гривень 40 копійок.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: