Справа № 591/3821/23
Провадження № 1-кп/591/144/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гребениківка, Тростянецького району Сумської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, що надійшов до суду, ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 за таких обставин:

31.12.2022 року близько 23-45 год. ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , які військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_1 , що знаходились в той день поза службою, перебували у свого знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час знаходження в приміщенні кімнати, що розташована поряд з кухнею в приміщенні вищевказаної квартири за вказаною адресою, між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого ОСОБА_7 01.01.2023 близько 00-05 год., знаходячись в кімнаті, діючи умисно здійснив один постріл з пістолету CZ моделі 82/83 калібру 9 х 18 мм № НОМЕР_2 в ОСОБА_8 , внаслідок чого останній помер на місці події.

Такі дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення були кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, тобто, як умисне вбивство.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав, стверджуючи, що у нього не було умислу на вбивство ОСОБА_8 , він не хотів у нього стріляти. Розповідаючи про обставини події, обвинувачений зазначив, що 31.12.2022 близько 21-30 год. йому зателефонував ОСОБА_9 і запропонував разом відсвяткувати Новий рік. Після цього, він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 поїхали у гості до ОСОБА_9 , де усі разом святкували. В якийсь момент ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 вийшли з квартири на вулицю палити, а в кімнаті залишились: він, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . В цей час він побачив на столі пістолет, вирішив подивитись, потягнувся за ним і не очікував, що він був заряджений, взяв за рукоять і в цей час пістолет випадково вистрелив. Коли підняв голову, то побачив, що ОСОБА_8 тримається за рану. Він поклав пістолет назад на стіл і вибіг з квартири та покликав хлопців, після чого вони усі повернулись у квартиру і він та ОСОБА_9 почали надавати ОСОБА_8 першу допомогу, але останній помер досить швидко, приблизно через 5 хвилин після пострілу. Коли надавали допомогу, то ОСОБА_9 показав ОСОБА_11 на пістолет та попросив його прибрати звідси. ОСОБА_11 взяв пістолет, поніс його на кухню і в цей час вони почули два постріли. Після цього ОСОБА_11 зайшов у кімнату, підняв футболку і сказав, що він випадково вистрелив собі у живіт. Потім приїхала швидка та поліція. Стверджував про те, що ніяких сварок та конфліктів між ним та іншими в цей вечір та взагалі не було. Навпаки між всіма ними були дружні відносини і у той вечір була дружня обстановка. Навмисно він на курок пістолету не натискав, а постріл стався випадково, через його необережність.

Захисник наполягав на відсутності умислу в діях ОСОБА_7 та зазначав, що досліджені в суді безпосередньо докази вказують на те, що обвинувачений не бажав убивати потерпілого, а здійснив постріл з необережності. За таких обставин просив перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ч.1 ст.119 КК України.

При цьому, суд виходить з того, що вбивство з необережності, на відміну від умисного вбивства, має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

Тобто, специфіка вбивства з необережності полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.

Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

У даному випадку, до висновків про те, що в діях ОСОБА_7 мала місце необережна форма вини, суд дійшов під час оцінки сукупності досліджених в суді доказів.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_15 повідомила суду, що ОСОБА_8 це її син. З ОСОБА_7 її син ходив в одну школу у селі, потім, коли вони пішли на військову службу, то деякий час син з ОСОБА_7 проживали разом у м.Суми в орендованому ОСОБА_7 житлі.

Очевидцем події вона не була, але протягом усього дня 31.12.2022 року вона спілкувалась з сином телефоном. Близько 20-00 години, останній їй повідомив, що він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 поїдуть у м.Суми, де будуть разом святкувати Новий рік. О 23-15 год. вона отримала від сина повідомлення, що у нього все добре, про будь-які сварки син не повідомляв, а близько 10-00 год. ранку наступного дня кума їй повідомила про смерть сина.

Свідок ОСОБА_14 суду розповіла, що близько 20-00 год. 31.12.2022 року їй зателефонував її знайомий ОСОБА_12 та запропонував разом зустріти Новий рік. Коли близько 21-00 год. вона приїхала з ОСОБА_12 у квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , то там вже були ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , яких вона також знала. Близько 22-00 год. 31.12.2022 приїхали ще три знайомих хлопця ОСОБА_12 , серед яких були обвинувачений та потерпілий. Вони були тверезі, але привезли із собою алкоголь. Вели себе адекватно. Взагалі обстановка в той вечір була дружня: грала музика, усі сміялися, спілкувалися, випивали, палили кальян, і жодних конфліктів не було. Ближче до Нового року ОСОБА_12 захотів привітати зі святом своїх знайомих, тому разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_9 вони пішли на вулицю, а вона залишилась у квартирі з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх другом. Хлопці між собою спілкувались, а вона в цей час, хоча і перебувала з ними в одній кімнаті за столом, але не приймала участі у їх розмові та була зосереджена на читанні і відправленні святкових повідомлень у телефоні. Коли несподівано пролунав постріл, то вона підняла голову і побачила у ОСОБА_7 , який стояв в шоковому стані метрах в двох від ОСОБА_8 , в руках пістолет, а потерпілий тримався за серце. Крові вона не бачила і тому подумала, що від несподіваного пострілу ОСОБА_8 просто стало зле. В це момент ОСОБА_8 ще сказав, щоб викликали швидку. Вже потім, коли прибігли хлопці і почали надавати потерпілому першу допомогу, то вона побачила у потерпілого рану від пострілу і він почав синіти. Після цього її відвели в іншу кімнату і вона там перебувала до приїзду швидкої та поліції. Пістолет у той вечір до події вона бачила тільки у ОСОБА_12 і останній, коли виходив з квартири, то був без пістолету. В цей час вона побачила, що пістолет, який був у кобурі, лежав на столі. Крім цієї зброї, іншої у квартирі вона не бачила. Бачила тільки зачинений сейф, який був в іншій кімнаті. На її погляд, постріл відбувся випадково, оскільки і до і під час події обстановка була спокійною, вона не бачила, щоб ОСОБА_7 цілився у потерпілого, ніякої сварки не було, ніхто нікого не ображав. Після пострілу ОСОБА_7 перебував у шоковому стані. Потім бачила, що пістолет без кобури лежав на столі. Крім того, і поліцейські, і хлопці їй потім повідомляли, що той хлопець, який приїхав з ОСОБА_16 та ОСОБА_7 був поранений, що він стріляв собі у живіт, але вона цих подій не бачила і не чула. Бачила цього хлопця після пострілу, він стояв біля ОСОБА_8 та кричав: «Що ти накоїв!». Вона зрозуміла, що ці слова були адресовані ОСОБА_7 .

Допитаний як свідок ОСОБА_11 суду розповів про те, що 31.12.2022 року ввечері він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_16 поїхали в м.Суми до знайомого хлопця, який запросив їх на святкування Нового року. Коли приїхали до квартири, то там вже були: ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . В момент пострілу їх в квартирі залишилось четверо: він, ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , оскільки інші хлопці кудись пішли. Перед самим пострілом він сидів за столом, на пуфику біля потерпілого ОСОБА_16 , та дивився щось у телефоні. Що робила ОСОБА_14 він не знає, бо не спостерігав за нею, а хлопці спілкувались між собою, про що не знає, оскільки він не слухав. Але спілкування було спокійним, ніхто не підвищував тон та не сварився. Коли пролунав постріл, то він підняв очі і побачив в руках ОСОБА_7 пістолет, що був направлений вниз. ОСОБА_7 був у шоковому стані. Чий це був пістолет і звідки взявся, він не знає. До пострілу він пістолету не бачив. Потім подивився, що і де відбулось, побачив, що ОСОБА_16 сидів на пуфику, як і до пострілу. ОСОБА_7 поклав пістолет на стіл і побіг звати хлопців. Після цього він встав, взяв цей пістолет зі столу, і щоб ще чогось не трапилось, хотів віднести його на кухню, але коли ніс пістолет в цей час пістолет впав і двічі вистрелив йому у живіт. Після цього він затиснув рукою рану на животі, відніс пістолет та поклав його у шафу на кухні, де знаходився сміттєвий бак. Потім він повернувся кімнату. В цей час прибігли хлопці, підняли у ОСОБА_16 футболку та побачили тілесне ушкодження від пострілу, після чого приїхала швидка медична допомога, яка забрала його у лікарню, де він близько місяця лікувався.

Свідок ОСОБА_9 суду розповів, що 31.12.2022 він разом зі знайомими ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 ) у його квартирі за адресою: АДРЕСА_2 святкували Новий рік. Атмосфера була дружньою, ніяких сварок та конфліктів не було. Зброї він до події не бачив. Він в той день та ОСОБА_7 зброю здали, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 свої пістолети поклали у сейф, але він цього не перевіряв. Знає про це зі слів хлопців. Коли під час святкування він, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебували на вулиці біля під`їзду, то до них вибіг ОСОБА_7 і покликав їх, оскільки щось сталось. Особисто він пострілів не чув. Коли вони прибігли до квартири, то він побачив, що ОСОБА_8 поранений і почав хрипіти. Він відразу розпочав надавати йому першу допомогу та сказав, щоб викликали швидку. Крім того, він побачив на столі пістолет, тому сказав хлопцям, щоб прибрали його. Після цього він почув постріли і зрозумів, що ОСОБА_11 , який прибирав пістолет з кімнати, з необережності вистрелив собі у живіт. Після цього приїхала швидка та поліція.

Свідок ОСОБА_13 повідомив, що на той час, коли сталась подія, то він проживав у квартирі ОСОБА_9 , де вони і святкували Новий рік. Близько 23 години до них приїхали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , щоб разом з ними святкувати Новий рік. Атмосфера в той вечір була дружелюбною, ніяких сварок не відбувалось, зброї він не бачив і ніхто зброю не демонстрував. Коли він із ОСОБА_9 вийшли з квартири, щоб забрати в автомобілі, що був припаркований поряд з будинком, зарядний пристрій до телефону, то він почув хлопок, але подумав, що це гримнули двері. Після цього до них вибіг ОСОБА_7 і попросив швидко піднятись до квартири, оскільки щось сталось. Коли вони піднялись та увійшли в квартиру, то пістолет лежав на підлозі у кімнаті, де сталась подія, а ОСОБА_8 лежав на пуфіку. Вони підняли футболку та побачили рану, після чого почали надавати ОСОБА_8 допомогу та викликали швидку. В цей час присутні під час події говорили, що постріл здійснив ОСОБА_7 випадково, коли грався пістолетом. Потім приїхала поліція, яка і здійснила затримання ОСОБА_7 . Крім того, повідомив, що коли вони надавали допомогу ОСОБА_8 , то ОСОБА_11 випадково поранив себе у живіт з того ж пістолету, яким був вбитий ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_17 очевидцем події не був, проживає на першому поверсі у під`їзді будинку на АДРЕСА_3 , де у новорічну ніч з 2022 на 2023 рік сталась подія, обставини якої йому повідомили вранці сусіди. Близько опівночі він чув 2,3 або 4 постріли, але точно сказати не може скільки їх було і що то були за постріли. Звуки пострілів лунали один за одним, але між пострілами був проміжок часу - 1-2 хвилини. Сварок до пострілів чи між пострілами він не чув. Через деякий час після пострілів, він бачив, що до під`їзду приїхав автомобіль з проблисковими маячками і було шумно у під`їзді.

Свідок ОСОБА_18 суду повідомила, що вона мешкає поверхом нижче квартири, у якій у січні сталась подія. Мешканців тієї квартири вона не знає. Ввечері 31 грудня, коли вона лягала спати близько 20-00 год., то чула як лунала музика, як сміялись люди і вона пораділа, що люди святкують Новий рік. Але з якої квартири у будинку доносились такі звуки, вона точно сказати не може. Близько 00-00 год. вона прокинулась, оскільки почула рухи, що доносились з квартири, яка знаходиться поверхом вище: ніби люди у взутті ходили чи танцювали. Криків, сварок при такому тупотінні, звуків бійки, звуків биття посуду чи інших гучних звуків, у тому числі музики - не чула. А через декілька хвилин пролунав постріл. Потім бачила з вікна квартири, що приїхали карети швидкої допомоги та поліція. В цей день вона з квартири на вулицю не виходила, її ніхто не опитував, а про обставини події, що сталась, вона дізналась 5 січня від поліцейських, які проводили її опитування. Розбіжності у показах, які надавала тоді поліцейським, і про які повідомляє у суді, свідок пояснювала тим, що тоді вона була на емоціях та передала своє сприйняття на той день події, а зараз, коли емоції уляглись, то вона змогла суду чітко сказати про те, що безпосередньо чула та як сприймала такі звуки. Крім того, допит відбувався у коридорі під`їзду, де вона, не читаючи, підписала протокол, який їй надали поліцейські.

Допитаний як свідок працівник УПП ОСОБА_19 повідомив, що коли перебував на чергуванні, то на планшет отримав виклик від БШМД про те, що сталось порання та вбивство. Відразу він зі своїм напарником ОСОБА_20 приїхали на місце події і побачили, що з квартири вже виносили пораненого хлопця. Після цього вони зайшли у квартиру та побачили труп іншого хлопця на пуфику біля столу. Згідно пояснень, які надали їм присутні особи, що були очевидцями події, обвинувачений не навмисно здійснив постріл у потерпілого, оскільки «крутив» пістолет. А інший хлопець хотів потім забрати пістолет та випадково вистрелив собі у живіт. Коли їх екіпаж прибув на місце події, то обвинувачений вже перебував у кайданках, був дуже стурбований та плакав.

Аналогічні покази надав суду свідок ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_21 також працівник УПП - розповів, що 01.01.2023 близько 01-00 год., коли побачили на планшеті повідомлення про те, що сталось вбивство, то екіпажом прибули на місце події. Там вже була швидка допомога, яка забирала до лікарні пораненого хлопця. Після того, як вони зайшли у квартиру, то на місці події знаходилось 5 осіб, а також особа без ознак життя з стріляною раною грудної клітини, біля серця. Після цього вони затримали обвинуваченого, який опору не чинив та був у пригніченому стані, застосувавши до нього стяжки, а також - викликали слідчо-оперативну групу. У кухні біля смітника виявили пістолет. Також знайшли гільзи на кухні і у кімнаті, де знаходився труп потерпілого.

Інші працівники УПП - свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які прибули на місце події у складі екіпажів разом з ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , надали суду аналогічні покази.

Таким чином, жоден з допитаних судом потерпілих та свідків, як з числа осіб, що були на місці події, так і з числа тих, хто безпосередньо перед подією або відразу після неї були на місці події, не підтвердили того, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в той вечір був конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які б викликали у обвинуваченого бажання позбавити життя потерпілого.

Натомість, з наданих ними показів судом встановлено, що ОСОБА_7 , взяв пістолет, який лежав на столі, не для того, щоб реалізувати злочинний умисел, направлений на умисне вбивство потерпілого, а для того, щоб подивитись пістолет. Коли вчиняв таку дію, то не бажав смерті потерпілого ОСОБА_8 , не передбачав можливості настання його смерті від вчиненого ним діяння, хоча, будучи військовослужбовцем повинен був і міг передбачати, що пістолет може бути заряджений та може вистрелити в результаті його необережних дій, тому повинен був діяти в цій ситуації з більшою обачністю.

Тобто, прямий умисел обвинуваченого на вбивство не підтверджено показами потерпілого та свідків, які безпосередньо були допитані судом. Водночас, такі отримані безпосередньо судом покази у сукупності дають підстави стверджувати про те, що вбивство ОСОБА_8 було вчинено ОСОБА_7 не з прямим умислом, а внаслідок злочинної недбалості обвинуваченого, тобто через необережність, у зв`язку з чим його дії вірно кваліфікувати не за ч.1 ст.115 КК України, а за ч.1 ст.119 КК України.

Крім того, наявності в діях ОСОБА_7 прямого умислу на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_8 не підтверджено і письмовими доказами, що досліджувались судом.

Так, протоколом огляду місця події від 01.01.2023 було зафіксовано обстановку у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 на момент події, розміщення трупа ОСОБА_8 в кімнаті, а також - гільз та предметів, схожих на пістолети, які разом зі зіскобами речовини бурого кольору та іншими виявленими речами були вилучені для подальшого експертного дослідження (а.с. 156-193 т.1). Допустимість даного доказу підтверджена наданими процесуальними документами клопотанням та ухвалою слідчого судді (а.с. 236-239 т.1).

Також 06.01.2023 року слідчий додатково здійснив огляд місця події, під час яких вилучив речі: кофту та джинсові брюки, в яких в день події був ОСОБА_9 (а.с. 33-36 т.3), а також светр та брюки, у яких перебував в день події ОСОБА_13 (а.с.37-40 т.3). Крім того, ОСОБА_12 , перебуваючи 06.01.2023 року в приміщенні Сумського РУП ГУП в Сумській області, видав слідчому одежу ( брюки та кофту), в яких перебував у ніч з 31.12.2022 на 01.01.2023 року, про що складено відповідний протокол (а.с. 43-48 т.3).

Згідно висновку експерта №СЕ-19/119-23/385-Д від 11.01.2023 на чарках, вилучених 01.01.2023 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлені як сліди пальців рук ОСОБА_24 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , так і непридатні для ідентифікації сліди (а.с. 1-22 т.2).

Під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_11 розповідав та демонстрував обставини, аналогічні тим, про які повідомляв суду. Зокрема, продемонстрував, що сидів на пуфіку поряд з потерпілим, коли почув постріл і коли підняв очі, то побачив в руках у ОСОБА_7 пістолет, який був направлений вниз. Після цього ОСОБА_7 побіг звати хлопців, а він взяв пістолет, оскільки хотів його викинути. В цей час пістолет вислизнув у нього з рук, а він перехоплюючи його. Випадково натиснув на курок і вистрелив собі у живіт. Після цього викинув пістолет у смітник, що під мийкою, а сам повернувся у кімнату, де хлопці надавали допомогу ОСОБА_8 , а потім приїхала швидка, яка забрала його у лікарню (а.с.135-146 т.2).

Крім того, 06.01.2023 слідчим було проведено додатково огляд місця події, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого на кухні було виявлено отвір в стіні, де знаходилась куля, яка потрапила туди після пострілу, який був випадково здійснений ОСОБА_11 (а.с. 23-32 т.3)

Згідно висновку експерта №231 від 07.04.2023 під час знаходження ОСОБА_11 на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «ЦМКЛ» СМР з 01 по 3 січня 2023 виявлені тілесні ушкодження рани м`яких тканин передньої черевної порожнини. Дані ушкодження утворились внаслідок одноразового вогнепального поранення, про що свідчить наявність вхідної та вихідної рани, з`єднаних між собою раневим каналом. Не виключається можливість утворення вказаних ушкоджень внаслідок пострілу зі зброї здійсненого власною рукою (а.с. 230 т.2).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/119-23/4478-БЛ від 24.04.2023 пістолет, виявлений та вилучений 01.01.2023 року під час огляду місця події, являється вогнепальною стрілецькою зброєю, є пістолетом СZ моделі 82/83 калібру 9х18 мм № НОМЕР_2 , справний та придатний до стрільби. Крім того, надані на дослідження кулі та стріляні гільзи є частинами бойових припасів до нарізної вогнепальної стрілецької зброї, виготовлені промисловим способом, вистріляні в одному екземплярі зброї (а.с. 56-69 т.2).

Висновком експерта №СЕ-19/111-23/6593-БД від 04.05.2023 встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові трупа ОСОБА_8 , а також зразки крові ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 . В той же час через надзвичайно низький вміст ДНК в об`єкті, що наданий на дослідження, не вдалось встановити генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_12 (а.с. 81-108 т.2). У висновку експерта №6 від 12.01.2023 року міститься інформація про те, що у крові від трупу ОСОБА_8 наявний етиловий спирт 1,02 проміле (а.с. 60 т.3), а висновком експерта № 21 від 06.01.2023 проведено цитологічні дослідження зразка крові та жовчі від трупу ОСОБА_8 (а.с. 61-62 т.3).

На дослідженому предметі схожому на пістолет, а саме: на руків`ї, спусковому гачку з дужкою, запобіжнику, курку, затворній рамі та предмету схожому на магазин виявлено клітини з ядрами, але встановлені генетичні ознаки таких клітин з ядрами є змішаними, містять ознаки більше ніж двох осіб та не придатні для ідентифікації, що підтверджується висновком експерта №СЕ-19/111-23/6598-БД від 05.05.2023 (а.с. 149-154 т.2).

Під час проведення досудового розслідування також було проведено: огляд трупу, про що складено відповідний протокол, у якому зафіксовано розташування поранення, а також зафіксовано характерні для такого поранення пошкодження на одежі потерпілого: кофті, футболці, майці. Крім того, в ході проведення розтину було виявлено кулю (а.с. 1-18 т.3).

Згідно висновків експерта №75 від 26.01.2023, №132 від 08.02.2023, №131 від 08.02.2023: у зіскобі речовини бурого кольору, на кросівку, на штанах джинсових синього кольору, що були вилучені з приміщення кімнати в квартирі, де сталась подія, знайдена кров людини, походження якої можливе у тому числі як від ОСОБА_7 , так і від ОСОБА_11 , або при змішуванні їх крові. Не виключена і можливість домішки крові ОСОБА_8 (а.с. 178-180, 184-186 т.2); на майці темно-пурпурового кольору, яку було вилучено під час огляду трупу, кров, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_8 , а даних про походження її від ОСОБА_7 та ОСОБА_11 не виявлено (а.с. 190-192 т.2).

Згідно висновку експерта №64 від 02.03.2023 на передній поверхні джемпера, який належить ОСОБА_8 , виявлено розрив, який утворився внаслідок пробивної дії компактного елемента в результаті пострілу зі стрілецької зброї, можливо неблизької дистанції ззовні всередину (а.с. 8-10 т.4), а відповідно до висновку експерта №СЕ-19/119-23/395-ФХВР від 15.05.2023 на вказаному джемпері сірого кольору в ділянці пошкодження виявлені сліди металізації, які є характерними для слідів продуктів пострілу (а.с. 13-19 т.4).

У висновках №40 та №65 від 02.03.2023 містяться відомості про те, що на клапті шкіри з передньої поверхні грудної клітки ліворуч, від трупа ОСОБА_8 , виявлена вхідна вогнепальна рана, яка утворилась внаслідок травматичної (пробивної) дії компактного елемента в результаті пострілу зі стрілецької зброї, можливо з неблизької дистанції, а також фонове забруднення слідами заліза (а.с. 57-59 т.3, а.с. 21-23 т.4). Також була проведена судово-медична експертиза шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_8 , підсумки якої містяться у висновку експерта №27 від 22.02.2023 (а.с. 63-64 т.3).

Висновком експерта №1/2 від 02.03.2023 встановлено, що смерть ОСОБА_8 настала в результаті єдиного сліпого кульового вогнепального поранення грудної клітки, що супроводжувалося ушкодженням міжреберних артерій, верхівки лівої легені, ІІІ ребра, м`язів спини, й ускладнилось масивною кровотечою в плевральну порожнину, колапсом лівої легені, що призвело до розвитку гострої серцево-легеневої недостатності (а.с. 54-56 т.3).

Додатковим висновком експерта №1/2 від 27.03.2023 встановлено, що між нанесенням тілесних ушкоджень та смертю ОСОБА_8 міг пройти проміжок часу, який рахується хвилинами, можливо 1-2 десятками хвилин. Ознак, які б вказували на положення потерпілого в момент спричинення йому ушкоджень, при дослідженні трупу не виявлено. В процесі виконання пострілу зброя була розташована спереду від потерпілого, площина дульного зрізу паралельна фронтальній площині тіла потерпілого, вісь ствола зброї була розташована практично горизонтально. Потерпілий після заподіяння йому ушкоджень, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, міг робити будь-які самостійні цілеспрямовані дії (пересуватися, звати на допомогу, кричати, вчиняти опір тощо) до моменту втрати свідомості внаслідок крововтрати та розвитку дихальної недостатності (а.с. 65-67 т.3).

Під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 під час досудового розслідування, останній розповідав про обставини та демонстрував події саме так, як він про них розповідав безпосередньо суду, що зафіксовано у протоколі слідчого експерименту від 20.01.2023 (а.с. 87-110 т.3).

Висновком експерта №1/2 додатковим від 27.03.2023 було встановлено, що механізм продемонстрований ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту від 20.01.2023 може відповідати механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , а саме тих, що викликали небезпечний для життя стан, і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (а.с. 25 т.4).

На оптичному диску (а.с. 63 т.4) містяться 6 фрагментів відеозаписів з камери спостереження, що розташована у під`їзді між поверхами, які охоплюють певні проміжки часу. Зокрема, на цих фрагментах відеозапису зафіксовано, що 31.12.2022 року спочатку о 23:45:09 год. з поверху у спокійному темпі спускається один чоловік, схожий на ОСОБА_12 , а потім о 23:59:50 так же спокійно ще два чоловіка, зовні схожі на ОСОБА_13 та ОСОБА_9 . І вже через декілька секунд, а саме: 01.01.2023 о 00:00:06 роздається перший звук схожий на постріл, після чого ще через кілька секунд, о 00:00:18 год., вниз по сходинках швидко біжить чоловік, схожий на ОСОБА_7 , який голосно гукає хлопців, і у період часу з 00:00:36 по 00:00:52 год. вони вже втрьох ( ОСОБА_7 ОСОБА_13 та ОСОБА_9 ) швидко бігли по сходинкам наверх. Після цього, проходить декілька хвилин і о 00:08:50 год. 01.01.2023 чутно другий звук, схожий на постріл.

На переконання суду, вказані фрагменти відеозапису підтверджують обставини, про які зазначали в судовому засіданні як обвинувачений, так і допитані як свідки: ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 .

Таким чином, досліджені в судовому засіданні як покази потерпілих і свідків, так і письмові докази, які визнані судом належними і допустимими, в їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_7 здійснив постріл, яким завдав потерпілому ОСОБА_8 ушкоджень, від яких настала смерть останнього. Водночас, жоден з досліджених судом доказів та їх сукупність не містять відомостей про те, що такі дії обвинувачений вчиняв саме з прямим умислом, зокрема, що він брав зі столу пістолет саме з метою вчинення вбивства потерпілого та бажав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Натомість, як зазначалось вище, під час слідчих експериментів як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_11 підтверджували на місці події ті обставини, про які вони зазначали і під час допиту в суді, і які спростовують версію сторони обвинувачення про умисність вчиненого ОСОБА_7 вбивства.

Жоден з письмових доказів та їх сукупність не підтверджують наявності в діях ОСОБА_7 об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме умисного вбивства.

В той же час, на переконання суду, сукупність відомостей письмових доказів про спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранення, а також сукупність таких обставин, про які зазначав як сам обвинувачений, так і свідки очевидці події про обставини припинення злочинних дій, дружню атмосферу та спокійну поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події, наявність між ними виключно дружніх стосунків, поведінка ОСОБА_7 після пострілу, зокрема, що він після пострілу мав можливість довести до кінця умисел на вбивство, якби його мав, натомість він був в шоковому стані, стояв, опустивши зброю, а потім, поклавши її на стіл, став звати хлопців та вживати заходів щодо надання першої допомоги потерпілому, не втікав з місця події, а по приїзду поліції не чинив опір, стояв у пригніченому стані, був засмучений та подавлений свідчать про те, що така подія сталась внаслідок необережних дій обвинуваченого.

При цьому, суд вважає, що ОСОБА_7 , якби він дійсно мав бажання убити потерпілого та бажав саме настання суспільно- небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, то йому нічого не заважало довести до кінця злочинний намір, направлений на вбивство, якби він у нього був, і тоді б він точно не вчиняв дій, які за своїм характером свідчать про те, що в його діях мала місце злочинна недбалість.

За таких обставин, злочин не може бути кваліфіковано як умисне вбивство, оскільки суду не надано доказів прямого умислу, водночас наявні у сукупності досліджених доказів відомості свідчать про необережність дій обвинуваченого.

Враховуючи такі обставини, суд вважає, що дії ОСОБА_7 слід перекваліфікувати з ч. 1 ст. 115 КК України на ч.1 ст.119 КК України, оскільки він вчинив вбивство через необережність за таких обставин:

01.01.2023 близько 00-05 год. ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , які військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_1 , що знаходились в той день поза службою, перебували у свого знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час знаходження в приміщенні кімнати, що розташована поряд з кухнею в приміщенні вищевказаної квартири за вказаною адресою, ОСОБА_7 , діючи необережно внаслідок злочинної недбалості взяв пістолет CZ моделі 82/83 калібру 9 х 18 мм № НОМЕР_2 , який лежав на столі, та здійснив один постріл в ОСОБА_8 , внаслідок чого останній помер на місці події.

Суд вважає, що ОСОБА_7 не передбачав можливості настання смерті ОСОБА_25 від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю, не направляючи зброю в напрямку людей.

При цьому, суд вважає, що кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ст.414 КК України немає підстав, так як вказана стаття відноситься до військових кримінальних правопорушень, об`єктом посягання яких є встановлений законодавством порядок несення або проходження військової служби.

Але, у даному випадку, ОСОБА_7 в день події не був на службі, не виконував військового обов`язку, наказів чи розпоряджень командирів під час події. Подія відбулась у побуті, у звичайному житті, коли ОСОБА_7 та його побратими і знайомі відпочивали у спільній компанії, святкуючи Новий рік.

За таких обставин, на переконання суду, не можна у цій ситуації говорити про те, що дії ОСОБА_7 були спрямовані на порушення порядку несення або проходження військової служби.

Дії ОСОБА_7 посягали на життя та здоров`я осіб, присутніх у квартирі під час святкування Нового року, а тому за встановлених в суді обставин об`єктивної сторони кваліфіковано за ст.119 КК України.

Згідно висновку експерта №4 від 03.01.2023 при огляді ОСОБА_7 01.01.2023 у останнього було виявлено легкі тілесні ушкодження: синці обох повік правого ока, крововилив в слизову оболонку правого ока, садно лівої підгубної ділянки, що могли утворитись в межах 1-2 діб до моменту огляду, а також садна ділянки коричневого забарвлення (сліди саден) правої гомілки та правого передпліччя, які спричинені більше 10 днів до моменту огляду (а.с. 219-220 т.4).

У судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив утворення тілесних ушкоджень на обличчі, як таких, що були спричинені працівниками поліції під час його затримання 01.01.2023 року, коли він не відповів на їх питання: куди поділась зброя? Але як після затримання, так і на даний час він не бажає подавати скарги на такі дії поліцейських, оскільки, на його переконання, це не було перевищенням їх повноважень. Захисник щодо обставин походження тілесних ушкоджень повідомив в суді, що під час першого побачення з ОСОБА_7 він бачив зазначені у висновку тілесні ушкодження на обличчі його клієнта, запитував про природу їх походження і ОСОБА_7 надавав йому такі ж пояснення, про які зазначив і суду. При цьому, зазначив, що після роз`яснення ОСОБА_7 права на подачу скарги на дії поліцейських, останній як тоді, так і на даний час таким правом не бажає скористатись.

Враховуючи такі пояснення сторони захисту, а також, беручи до уваги, що стороною обвинувачення вказані обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не було спростовано, суд вважає, що вказаний висновок експерта №4 від 03.01.2023 року в силу положень ст.85 КПК України є неналежним доказом, оскільки прямо чи непрямо не підтверджує існування чи відсутність обставин щодо події кримінального провадження та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження в контексті пред`явленого обвинувачення.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_7 вчинив нетяжкий злочин та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. До пом`якшуючих вину ОСОБА_7 обставин суд вважає необхідним віднести: активне сприяння розкриттю злочину та повне визнання обвинуваченим своєї вини.

Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_7 згідно ст.89 КК України є не судимою особою, на обліках в диспансерах не перебуває, офіційно не працює, військовослужбовець, згідно висновку експерта №74 від 20.02.2023 року міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не перебував у стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність (а.с. 30-34 т.4).

Враховуючи такі обставини, суд вважає, що покарання ОСОБА_7 слід призначити в межах санкції статті, за якою його визнано винуватим - у виді позбавлення волі.

Крім того, слід зарахувати у строк відбування покарання строк тримання під вартою за правилами ч.5 ст.72 КК України, у період з 01.01.2022 по 26.03.2024.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту припинив свою дію 01.12.2025 року.

У справі потерпілою ОСОБА_15 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення з останнього на її користь моральної шкоди заподіяної злочином в сумі 1000000 грн., який мотивовано тим, що смертю сина, яка настала внаслідок дій ОСОБА_7 , був порушений її звичайний уклад життя у зв`язку з заподіянням їй душевних страждань, після усвідомлення наслідків у неї виникло та не зникає почуття душевного болю, вона не може змиритися зі смертю свого єдиного сина, а думки про страждання та смерть її дитини різко призводить до глибоких моральних і душевних страждань, втрати сенсу життя.

В судовому засіданні потерпіла та її представник вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі, просили задовольнити та стягнути з ОСОБА_7 заявлену ним суму, адже ніякими грошима не можливо компенсувати втрату матір`ю сина.

ОСОБА_7 та його захисник в судовому засіданні погодились з заявленими позовними вимогами частково. Зокрема, не заперечували, що в даному випадку потерпілій було завдано моральної шкоди, яку потрібно компенсувати. Проте, на їх переконання, заявлена сума позовних вимог є завищеною, з огляду на необережну форму винуватості ОСОБА_7 . За таких обставин, просили суд визначити розмір моральних збитків, який би відповідав вимогам розумності та справедливості, а також з урахуванням обставин події, на перебігу яких наполягає сторона захисту.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого.

Згідно із ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_15 була спричинена моральна шкода, яка полягає в глибоких моральних та душевних стражданнях, пов`язаних із втратою сина, сильному стресі, емоційному напруженні, погіршенні самопочуття і психологічного стану, у зв`язку з чим порушений звичайний уклад її життя.

Такі обставини свідчать про завдання потерпілій моральної шкоди в розумінні положень ст. 23 ЦК України та згідно з вказаною нормою матеріального права і ст. 1168 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню в грошовому еквіваленті з обвинуваченого.

При цьому слід зазначити, що моральну шкоду необхідно відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на особливості й конкретні обставини справи, суд вважає, що еквівалентною завданим моральним й душевним стражданням потерпілої буде заявлена нею до відшкодування сума, що складає 1000000,00 грн.

Відповідно до ст.ст.100,174 КПК України необхідно скасувати накладений на майно арешт та вирішити долю речових доказів у справі (а.с. 242-246 т.1, а.с.70-72, 108 А 108 Б т.2, а.с.21-22,42,49-52 т.3, а.с. 52-63,189-190 т.4).

Крім того, на підставі ст.ст.118,124 КПК з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути витрати на проведення судової експертизи на суму 84 374,28 грн. (а.с. 242 т.1, а.с. 55,80,148 т.2, а.с. 12, 191-218 т.4).

Керуючись ст.ст. 118, 124, 368, 370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді трьох років позбавленням волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з дня його затримання для відбування покарання за даним вироком.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахувати строк тримання під вартою з 01.01.2023 по 26.03.2024, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 84 374,28 грн.

Цивільний позов потерпілої задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_15 завдану моральну шкоду в розмірі 1 000 000,00 грн.

Скасувати накладений ухвалами слідчих суддів на майно арешт та долю речових доказів вирішити наступним чином:

1)набої в кількості 542 шт, калібр 5x56, які поміщено до паперового пакету №1; предмет зовні схожий на пістолет з № НОМЕР_3 (SHE94), два магазини та 21 металевий предмет зовні схожий на патрон, поміщено до паперового пакету №2; пістолет НОМЕР_4 (SHE88), та магазин споряджений дванадцятьма набоями, які поміщено до пакету №3; магазин та дванадцять патронів споряджених в ньому, поміщено до паперового пакету №4; предмет зовні схожий на пістолет з номером НОМЕР_5 , та магазин з маркуванням НОМЕР_6 споряджений вісьмома патронами, поміщено до паперового пакету №6; металевий предмет зовні схожий на гільзу (умовно позначено №1), поміщено до паперового пакету №8; мисливські патрони калібру 30x06 в кількості двадцять штук, поміщено до паперового пакету №10; патрони в кількості 40 шт., 7,62x51, поміщено до паперового пакету 11; металевий предмет зовні схожий на гільзу (умовно позначено №2), поміщено до паперового пакету №13; металевий предмет зовні схожий на гільзу (умовно позначено №3), поміщено до паперового пакету №14; металевий предмет зовні схожий на гільзу (умовно позначено №4), поміщено до паперового пакету №15; предмет зовні схожий на пістолет НОМЕР_7 та магазин, поміщено до паперового пакету №17; патрон з маркуванням 10*90 калібр 9 мм., поміщено до паперового пакету №18; патрони у кількості 7 штук, калібр 9 мм. поміщено до паперового пакету №19, що зберігаються в камері схову речових доказів Сумського РУП ГУП в Сумській області згідно квитанцій №303, №309, №310 після набрання вироком законної сили передати відповідним володільцям, а у разі відсутності таких передати у власність ЗС України з самостійним визначенням Сумським РУП ГУНП в Сумській області підрозділу чи формування, якому будуть передаватись вищевказані предмети;

2)пара чоловічих кросівок, джинсові штани, зіскоб речовини бурого кольору, 8 чарок, змиви, контрольні змиви, кофти сірого та зеленого кольорів, майка фіолетового кольору, футболка, джемпер, зразки волосся з трупу, кофта чоловіча чорного кольору з капюшоном, брюки джинсові чорного кольору, предмет схожий на кулю, чоловічі джинсові брюки синього кольору, брюки світло зеленого кольору, светр темно синього кольору, протяжка на марлевому тампоні, зразки крові, зрізи з нігтьових пластин, брюки спортивні та куртка спортивна, що зберігаються в камері схову речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області згідно квитанцій №03782, №03559, №03606, №03797, №03775, №03696 - після набрання вироком законної сили знищити;

3)мобільний телефон марки Iphone 13, що належав ОСОБА_8 та переданий під зберігальну розписку ОСОБА_15 після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілій;

4)мобільний телефон марки Аррlе Іphone 7, що був вилучений у ОСОБА_7 під час його затримання та зберігається в камері схову речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області згідно квитанції №03793 після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_7 ;

5)оптичний диск з відеозаписом від 01.01.2023, - після набрання вироком законної сили залишити зберігатись в матеріалах судової справи №591/3821/23 на а.с. 63 т.4.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Судді