Справа № 743/1316/25
Провадження №1-кп/743/117/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Ріпки обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0008711 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Даничі Ріпкинського району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, такого, що на утриманні осіб не має, особою з інвалідністю не є, народним депутатом або депутатом органів місцевого самоврядування не являється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 299 Кримінального кодексу України, сторони кримінального провадження: прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

02.09.2025 р. приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп?яніння, перебував на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи за вказаною адресою, у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел спрямований на жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, з нанесенням тілесних ушкоджень тварині.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, з нанесенням тілесних ушкоджень тварині, ОСОБА_4 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснить жорстоке поводження з тваринами, які відносяться до хребетних, та призведе в подальшому до тілесних ушкоджень тварині, нехтуючи існуючими загальнолюдськими моральними правилами і нормами поведінки в суспільстві в частині відношення до тварин, всупереч ст. ст. 7, 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яким передбачено, що при поводженні з тваринами не допускаються дії, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, розуміючи наслідки, та бажаючи їх настання, а саме завдання фізичного болю та страждань, умисно, проявляючи жорстокість, підійшовши до собаки без породи по кличці «Умка», віком приблизно 6 років, яка була прив?язана біля своєї будки на території домогосподарства за вищевказаною адресою та наніс не менше трьох ударів кишеньковим ножем в область тіла собаки без породи по кличці «Умка», яка належить ОСОБА_6 , внаслідок чого вказана собака отримала тілесні ушкодження, а саме: в ділянці хребта у вигляді двох колото-різаних ран та в ділянці задньої правої лапи у виді однієї колото-різаної рани, а також гематому під лівим оком.

Відповідальність за правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 299 КК України.

У судовому засіданні 28.11.2025 р. ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що у вечірню пору доби перебував у стані алкогольного сп`яніння у селі Присторонь, де зустрів свою однокласницю з її чоловіком. Вони запросили його до себе додому, де продовжили розпивання спиртних напоїв. Після цього обвинувачений поїхав додому на велосипеді і, приїхавши додому, з`ясував, що у нього відсутній телефон, та повернувся за місцем розпивання спиртних напоїв з метою пошуку телефону. На подвір`ї обвинуваченого вкусила собака, яка була прив`язана, однак мала доступ до шляху прямування обвинуваченого. За медичною допомогою обвинувачений не звертався, факту укусу твариною іншим чином не фіксував. Після цього обвинувачений дістав з кишені ніж та вдарив ним собаку. Кількість ударів обвинувачений не пам`ятає. Пояснив це сильним алкогольним сп`янінням. Вказав, що пам`ятає один удар, людей, які прибігли, та момент, коли вже їхав на велосипеді додому. Приїхавши додому, обвинувачений викликав поліцію. Телефон знайшовся згодом вже під час досудового розслідування. Зазначив, що перед потерпілою вибачився та щиро жалкує з приводу скоєного.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На виконання положень вказаної норми суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім частини письмових доказів та характеризуючих даних особи обвинуваченого, що узгоджено стороною захисту та обвинувачення, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно розуміють зміст обставин у провадженні та суд переконався у добровільності їх позиції. Судом роз`яснено неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Керуючись внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні і обвинувачений своїми умисними діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 299 КК України, тобто жорстоке поводження з твариною, що належить до хребетних, яке призвело до тілесних ушкоджень.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття.

При призначенні покарання суд враховує досудову доповідь органу пробації, що надійшла до суду 03.11.2025 р. за вх. № 5204/25, згідно якої орган пробації дійшов висновку, що ОСОБА_4 не становить значимої небезпеки для суспільства.

З досудової доповіді органу пробації вбачається, що ризик вчинення повторного правопорушення орган пробації оцінює як середній, ризик небезпеки для суспільства як низький.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 299 КК України у виді позбавлення волі.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

Витрати процесуального характеру відсутні. Запобіжний захід не обирався та обранню не підлягає.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 299 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: ніж складний з коричневою рукояткою знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з особливостями, передбаченими статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня отримання особою копії вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1