Провадження №1-кс/523/6914/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересиспького районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора та зобов`язання прокурора виконати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 10.09.2024 року в кримінальному провадженні № 0000092 від 17.02.2016,-

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025 року заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора в кримінальному провадженні № 0000092 від 17.02.2016.

В обґрунтування доводів клопотання особа, яка його подала посилається на те, що 22 липня 2025 року старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000092 від 17.02.2016 ОСОБА_4 , який є старшим групи прокурорів у даному провадженні, було винесено постанову про закриття відносно заявника кримінального провадження за п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

07 жовтня 2025 року Приморським районним судом м. Одеси, справа № 522/7032/17; провадження № 1-кс/522/4698/25, суддя ОСОБА_5 за участю прокурора ухвалив судове рішення, яким скасував постанову про закриття кримінального провадження від 22.07.2025 року.

15 жовтня 2025 року через електронну пошту на ім`я керівника Одеської обласної прокуратури заявник направив клопотання про необхідність дотримання розумних строків досудового розслідування та прийняття відносно нього рішення, передбаченого ч. 1 ст. 283 КПК України у згаданому кримінальному провадженні та вирішення питання про повернення незаконно утримуваного автомобіля, що належить йому на праві власності. Вказане клопотання надіслано за підписом цифрового електронного ключа.

Проте на момент звернення заявника до суду, відповідь на його клопотання не надійшло.

31 жовтня 2025 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про часткову зміну вимог скарги, у зв`язку із тим, що 27 жовтня 2025 року на його електронну адресу надійшла відповідь за підписом начальника відділу Одеської обласної прокуратури - ОСОБА_6 .

Заявник в скарзі зазначає, що у кримінальному провадженні за № 0000092 від 17.02.2018 є всі підстави для прийняття одного з передбачених ч. 1 ст. 283 КПК України процесуальних рішень за результатами проведення досудового розслідування з урахуванням загального строку проведення досудового розслідування кримінального провадження відносно нього з 17.02.2016 по теперішній час, тобто більше дев`яти років, та з врахуванням того, що досудове розслідування не може продовжуватися, а також те, що у провадженні вже неодноразово виносились постанови про його закриття, а тому на думку заявника слід невідкладно розглянути його клопотання та прийняти законне рішення.

Заявник звертає увагу на те, що в розпорядженні Одеської обласної прокуратури більше 9 років незаконно перебуває його автомобіль, якій мав бути повернутим після 23.03.2017 року, оскільки ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2024 Одеську обласну прокуратуру зобов`язано повернути ОСОБА_3 належний йому на праві власності автомобіль, але через бездіяльність прокурорів Одеської обласної прокуратури цього не зроблено.

На думку заявника, Одеською обласної прокуратурою, як органом, що здійснював досудове розслідування та у подальшому здійснює нагляд за додержанням законів органами досудового слідства відносно нього, була допущена протиправна бездіяльність щодо неналежного розгляду його клопотань, що стосуються неприйняття рішення відносно нього на підставі ст. 283 КПК України та неповернення йому у кримінальному провадженні №0000092 від 17.02.2016 транспортного засобу марки «HAMMER H3», кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить заявнику на праві власності.

Заявник зазначає, що 06.06.2016 року органом досудового розслідування прокуратури Одеської області йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358 КК України.

17 листопада 2016 року органом досудового розслідування прокуратури Одеської області ОСОБА_3 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 358 КК України.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до 06.12.2016 і в подальшому не був продовженим у визначений законом спосіб, а тому строк досудового розслідування завершився саме 06.12.2016 року.

Надалі 12.12.2016 прокурором Одеської області ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 358 КК України і в цей же день направлено в Генеральну прокуратуру України клопотання про продовження строку досудового розслідування до дев`яти місяців, проте в його задоволенні було відмовлено.

23 березня 2017 року заступником прокурора прокуратури Миколаївської області винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000092 від 17.02.2018 відносно ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку судом було скасовано.

30 грудня 2017 року прокурором прокуратури Миколаївської області винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000092 від 17.02.2018 відносно ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку судом було скасовано.

25 квітня 2018 року прокурором прокуратури Миколаївської області винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000092 від 17.02.2018 відносно ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку судом було скасовано.

16 вересня 2020 року прокурором Офісу Генерального прокурора винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000092 від 17.02.2018 відносно ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку 17.11.2020 Заводським районним судом м. Миколаєва було скасовано.

Надалі 27.02.2022 року слідчим ТУ ДБР, розташованим у м. Миколаєві, прийнято рішення про закриття згаданого кримінального провадження за ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 368 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, проте прокурором офісу Генерального прокурора 20.03.2023 року вказану постанову скасовано та процесуальне керівництво досудовим розслідуванням доручено здійснювати прокурорам Одеської обласної прокуратури.

24 січня 2024 року слідчим ТУ ДБР, розташованим у м. Миколаєві, прийнято рішення про закриття згаданого кримінального провадження за ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 368 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку 26.07.2024 заступником керівника Одеської обласної прокуратури скасовано.

16 січня 2025 року прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000092 від 17.02.2018 відносно ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку 14.02.2025 Київським районним судом м. Одеси було скасовано.

22 липня 2025 року прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000092 від 17.02.2018 відносно ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку 07.10.2025 року Приморським районним судом м. Одеси було скасовано.

Вказане вище, на думку ОСОБА_3 свідчить про недотримання розумних строків під час досудового розслідування, у зв`язку з чим, на підставі ст.303 КПК України просить зобов`язати посадових осіб Одеської обласної прокуратури встановити строк 3 дні з дня проголошення ухвали для прийняття прокурором в рамках кримінального провадження № 0000092 від 17.02.2018 за підозрою ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.368, ч.4 ст.358 КК України, одного із рішень, передбачених ч.1 ст.283 КПК України та виконати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2024 у справі № 522/7032/17, провадження № 1-кс/522/3253/24 щодо повернення ОСОБА_3 автомобіля.

Заявник в прохальній частині просив суд витребувати від прокурора Одеської обласної прокуратури матеріали кримінального провадження № 0000092 від 17.02.2017 для дослідження.

Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що матеріали кримінального провадження знаходяться у ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві. Шляхом витребування матеріалів, слідчий суддя дослідив дванадцять томів кримінального провадження № 0000092.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в скарзі та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_3 , зазначивши, що процесуальним керівником надано вказівку слідчому стосовно встановлення місцезнаходження автомобіля, за результати виконання вказівки буде вирішуватись питання щодо автомобіля «HAMMER H3», кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Розглянувши скаргу, заслухавши учасників судового розгляд та перевіривши надані матеріали, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З поданої скарги слідчим суддею вбачається, що 15.10.2025 року на ім`я керівника Одеської обласної прокуратури, заявник подав клопотання, щодо недотримання розумних строків досудового розслідування та прийняття стосовно нього рішення, передбаченого ч.1 ст.283 КПК України в вищезазначеному кримінальному провадженні.

Згідно відповіді Одеської обласної прокуратури від 27.10.2025, підписантом якого є начальник відділу Одеської обласної прокуратури - ОСОБА_8 повідомив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000092 від 17.02.2016 здійснюється другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві. Процесуальним керівником надано вказівки слідчому, в тому числі щодо порушених ОСОБА_3 у зверненні, які станом на теперішній час перебувають на виконанні.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до 06.12.2016 року та в подальшому не був продовженим у визначений законом спосіб, а тому строк досудового розслідування завершився саме 06.12.2016 року.

За змістом ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ч.1 ст.24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема, слідчого та прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу свої прав та обов`язків, що визначені ст.42 КПК України, з метою охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи із зазначеного, здійснення швидкого досудового розслідування та судового розгляду у межах визначеного строку давності, у разі винуватості особи, забезпечує досягнення мети покарання, виконання завдань загальної і спеціальної превенції. З іншої сторони, якщо кримінальне провадження здійснюється стосовно невинуватої особи, тривале розслідування та судовий розгляд піддає її зайвому процесуальному примусу.

Строки проведення досудового розслідування встановлені ст.219 КПК України та залежать від часу пред`явленні особі підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На час розгляду скарги досудове розслідування триває дев`ять років, ОСОБА_3 повідомлено про підозру, кримінальне провадження неодноразово закривалося, а обвинувальний акт до суду не направляється.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України зазначено, що головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню.

Згідно ч.ч.1-3 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з ч.6 ст.28 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Стаття 113 КПК України зазначає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Закріплення у ч.6 ст.28 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК, втілює міжнародно-правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Більш цього, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст.2 КПК України, що відображає вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у ч.1 ст.6, може починати відлік не тільки з моменту висунення офіційного обвинувачення. Це може відбутися раніше, ніж справа потрапить до суду (справа «Девеєр проти Бельгії» від 27.02.1980); з дня, коли виписано ордер на арешт; з дати, коли зацікавлену особу було офіційно повідомлено, що проти неї порушено кримінальну справу; з дати, коли було почато досудове слідство (справи «Вемхов проти ФРН» від 25.06.1968, «Ноймастер проти Австрії» від 27.06.1968, «Рингейзен проти Австрії» від 16.07.1971). «Обвинувачення» для цілей ч.1 ст.6 КЗПЛ можна визначити як офіційне повідомлення компетентною владою особи, що є підстави стверджувати про вчинення нею кримінального злочину.

Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п.253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у п.1 ст.6 (п.62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі «Шубінський проти Словенії» Subinski v. Slovenia)».

У п.97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п.1 ст.6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища (підозрюваного), чи ні». Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п.1 ст.6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п.70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine)».

Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Проте за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Викладені вище обставини свідчать про необхідність встановлення органу досудового розслідування процесуальних строків для прийняття прокурором-процесуальним керівником в рамках кримінального провадження № 0000092 від 17.02.2016 за підозрою ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.368, ч.4 ст.358 КК України, одного із рішень, передбачених ч.1 ст.283 КПК України, оскільки кримінальне провадження триває занадто тривалий час і водночас у ньому спливли строки досудового розслідування.

Пунктом 9-1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором, слідчим, дізнавачем під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст.308 КПК України встановлено право підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, інших осіб, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором, дізнавачем під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.308 КПК України прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Водночас, чинний КПК України не містить будь-яких вимог щодо змісту рішення прокурора вищого рівня, яким відмовлено у задоволенні скарги, поданої у порядку ст.308 КПК України.

Однак, з огляду на ст.110 КПК України, якою визначається вид та зміст процесуальних рішень, у тому числі прокурора, слідчий суддя вважає, що у будь-якому разі рішення за результатами розгляду скарги має містити зміст обставин та обґрунтування мотивів для прийняття того чи іншого рішення.

Частиною першою статті 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Засада розумних строків у кримінальному провадженні має на меті встановити межу невизначеності та гарантувати право кожному учаснику кримінального провадження (підозрюваному, потерпілому, тощо) від необґрунтованого і надмірного затягування кримінального провадження. Розумними прийнято вважати строки, що є об`єктивно необхідними для вчинення процесуальних дій та ухвалення відповідних рішень. Такі дії і рішення мають бути виконані без невиправданої затримки. Забезпечення дотримання розумних строків на досудовому розслідуванні покладається на прокурора та слідчого суддю (щодо питань віднесених до його компетенції). Визначення розумного строку досудового слідства залежить бід багатьох факторів, але за будь-яких обставин строк досудового розслідування не повинен перевищувати меж необхідності.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя вважає, що досудове розслідування здійснюється занадто тривалий час, що свідчить про недотримання розумних строків.

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу, що строк досудового розслідування кримінального провадження №0000092 від 17.02.2016 на теперішній час фактично закінчився, а стороною обвинувачення не виконано вимоги ст.284 КПК України.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч. 1-2 ст.307 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Отже, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України (Постанова Верховного Суду від 18.10.2019 року, справв № 757/37346/18-к, провадження № 51-1329 кмп19).

При цьому слідчий суддя вважає достатнім, з урахуванням загального строку проведення досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , встановити строк 10 (десять) днів з дня отримання ухвали прокурором в кримінальному провадженні № 0000092 від 17.02.2018 для прийняття одного з передбачених ч. 1 ст. 283 КПК України процесуальних рішень. Оскільки встановлення таких строків в повній мірі відповідатиме балансу легітимного інтересу у розслідуванні злочинів з цінностями і інтересами суспільства.

Стосовно частини вимог заявника у зобов`язанні прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні виконати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2024 у справі № 522/7032/17, провадження № 1-кс/522/3253/24, слідчий суддя зазначає наступне.

Частина 1статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування та визначає учасників кримінального провадження, які мають право на оскарження відповідного рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора.

За приписом зазначеної норми на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення про зупинення досудового розслідування; рішення про закриття кримінального провадження; рішення про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки; рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій. негласних слідчих дій; рішення про зміну порядку досудового розслідування та продовження його; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків; повідомлення слідчого, прокурора про підозру; відмова в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з певних підстав.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентований статтею 306 КПК України, а стаття 307 цього Кодексу визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Водночас, заявник в своїй скарзі просить визнати бездіяльність прокурора та зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному проваджені виконати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду від 10.09.2024 у справі № 522/7032/17, провадження № 1-кс/522/3253/24 щодо повернення ОСОБА_3 автомобіля.

Стаття 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, і рішення зобов`язати прокурора виконати ухвалу не входить до кола повноважень слідчого судді. Слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, які віднесені до компетенції органу досудового розслідування або прокурора, тобто перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення.

Слідчий суддя не здійснює функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором, а лише контролює дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які підлягають оскарженню, під час досудового розслідування, а вказана прохальна частина у скарзі ОСОБА_3 до такого переліку не відноситься.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в частині зобов`язання прокурора виконати ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 10.09.2024 року слід, залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,3, 7, 9, 28, 114, 309 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Встановити строк 10 днів з дня отримання ухвали для прийняття прокурором-процесуальним керівником в рамках кримінального провадження № 0000092 від 17.02.2018, за підозрою ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.368, ч.4 ст.358 КК України, одного із рішень, передбачених ч.1 ст.283 КПК України.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвалу направити для виконання до Одеської обласної прокуратури.

Матеріали кримінального провадження № 0000092 від 17.02.2016 у кількості 12 (дванадцять) томів повернути за належністю Другому слідчому відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1