Справа № 717/796/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 року в залі суду в селищі Кельменці Чернівецької області Кельменецький районний суд Чернівецької області в cкладі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Оселівка Кельменецького району Чернівецької області, жительки АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше судимої згідно вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 травня 2025 року за ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України до остаточного покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки.

Сторони кримінального провадження:

прокурор Дністровської окружної прокуратури: ОСОБА_4

потерпіла: ОСОБА_5

обвинувачена: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2025 року, біля 19 години, ОСОБА_3 знаходячись на АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинила сварку із ОСОБА_5 , підчас якої у ОСОБА_3 виник умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , діючи умисно, на грунті неприязних відносин, нанесла два удари рукою в обличчя ОСОБА_5 . Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяла ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синця верхнього повіка правого ока та садно по ходу лівої ключиці.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок передбачений ч.1 ст. 125 КК України, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що вона спричинила потерпілій умисні легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_3 вину в скоєному визнала та дала суду показання про те, що ввечері 11 березня 2025 року, вона знаходилася на подвір`ї господарства у якому проживає ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 була в гостях у своєї сестри ОСОБА_7 . В цей час прийшов ОСОБА_8 і між ним та ОСОБА_3 виникла суперечка. ОСОБА_8 вийшов на вулицю і нецензурно лаявся. ОСОБА_3 теж вийшла на вулицю. Через 15-20 хвилин приїхали поліцейські та військовослужбовці територіального центру комплектування. Прийшов ОСОБА_9 , який зателефонував своїй матері ОСОБА_5 . Через деякий час прийшла ОСОБА_5 , вдарила ОСОБА_3 та розірвала на ній майку. ОСОБА_5 заспокоювали. Підчас сварки ОСОБА_3 двічі вдарила ОСОБА_5 в обличчя кулаком правої руки, після чого ОСОБА_5 впала.

Встановлені судом обставини підтверджуються показаннями обвинуваченої та висновком експерта.

З висновку експерта №26 від 19 березня 2025 року вбачається, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець верхнього повіка правого ока та садно по ходу лівої ключиці. Дані тілесні ушкодження виникли від щонайменше дворазової дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею, цілком можливо внаслідок травматичної дії кулаків та нігтів пальців рук. По часу свого виникнення відповідають на 11 березня 2025 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження не є характерними для падіння потерпілої з висоти власного зросту на площину.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання суд, згідно вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної, обставини, які пом`якшують покарання.

Суд на підставі ст. 66 КК України, визнає обставинами, що пом`якшують покарання визнання обвинуваченою вини в скоєному та щире каяття.

Суд враховує, що обвинувачена позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку лікаря-психіатра та перебуває на обліку у лікаря - нарколога.

Враховуючи вищевказане, з урахуванням особи винної, обставин справи, суд вважає, що обвинуваченій за вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України необхідно призначити покарання у вигляді штрафу.

Таке покарання є необхідним та буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень.

Згідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно до ч.3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_3 слід призначити на підставі ч.1 і ч.4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі та штрафу.

Кримінально-правові норми, що визначають підстави, межі та порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (ст. 70 КК), недвозначно вимагають від суду вирішити питання про призначення остаточного покарання і, в цій частині, дослідити питання, раніше вирішене судовим рішенням з урахуванням встановлених на той час обставин, щодо призначеного особі виду та розміру покарання зважаючи на виявлення кримінальних правопорушень, про вчинення яких раніше не було відомо. Суд, таким чином, не здійснює вторгнення в раніше прийняте судове рішення, не переглядає і не змінює його, а з урахуванням такого рішення та його правових наслідків, ухвалює власне, на підставі і в порядку визначеному нормами матеріального та процесуального права, передбачених статтями 70, 72, 75 КК, Розділів IV та V КПК. Така правова позиція наведена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у праві №199/1496/17 від 23 вересня 2019 року.

З урахуванням всіх вказаних вище обставин справи, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання і знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, а саме щирого каяття обвинуваченої, а також особи обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому вважає, що її слід звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного їй основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: