УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001430 від 26.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 114-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На новий розгляд слідчому судді з Одеського апеляційного суду в рамках кримінального провадження № 0001430 від 26.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 114-1 КК України надійшло клопотання про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено 15.04.2025 року в ході обшуку автомобіля марки «Toyota» RAV-4 HYBRID», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: ноутбук марки LENOVO IDEAPAD сірого кольору з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути у його відсутність.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій просила розглянути клопотання за її відсутності та відсутності власника майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, додані в його обґрунтування матеріали, а також приймаючи до уваги заяви учасників процесу, приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001430 від 26.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням, слідчим надано доручення співробітникам УСБУ в Одеській області на проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. ст. 36, 41 КПК України з метою встановлення повних анкетних даних, адрес проживання осіб, які можуть бути причетні до вчинення відповідних кримінальних правопорушень, а також встановлення анкетних даних осіб, які володіють інформацією про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

За результатами виконання доручення, надійшла відповідь, в якій зазначено, що отримано інформацію про причетність до вчинення зазначеного злочину генерального директора КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та заступника генерального директора з юридичних питань ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які здійснюють свою професійну діяльність у службових приміщеннях КНП «ООМЦПЗ» ООР за адресою: Одеська обл., місто Одеса, вул. Віталія Нестеренка (Академіка Воробйова), будівля 9.

Причетність до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами проведення слідчих (розшукових) дій, протоколами допитів свідків, інформацією співробітників оперативного підрозділу та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, 15.04.2025 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук автомобіля марки «Toyota» RAV-4 HYBRID», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 власнком якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: ноутбук марки LENOVO IDEAPAD сірого кольору.

Після чого, вилучений під час обшуку ноутбук марки LENOVO IDEAPAD сірого кольору було визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

Слідчий суддя, на підставі долучених до клопотання матеріалів, прийшов до висновку, що вилучений під час обшуку ноутбук, на який просить накласти арешт прокурор, може містити у собі інформацію щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 114-1 КК України, потребує огляду з метою дослідження наявної у ньому інформації, яка може мати доказове значення в рамках кримінального провадження.

Отже, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити в собі відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження.

Оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, власник майна, в порядку ст. 174 КПК України, має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001430 від 26.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 114-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 15.04.2025 року в ході обшуку автомобіля марки «Toyota» RAV-4 HYBRID», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-ноутбук марки LENOVO IDEAPAD сірого кольору.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1