Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9347/25
Провадження № 1-кс/644/1195/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за по кримінальному провадженню № 0001085 від 01.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

про арешт майна

У С Т А Н О В И В :

До Індустріального районного суду м. Харкова надійшло відповідне клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001085 від 01.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, в якому просить накласти арешт на банківську картку АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 , яку поміщено до спеціального пакету №NPU5037346.

На обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні.

В ході розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шахрайським шляхом під приводом продажу дров на сайті olx.ua, заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 13000 грн. на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_2 , що видана на його ім`я.

ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В ході проведення досудового розслідування допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 , надав показання, що після звільнення з колонії у зв`язку із скрутним матеріальним становищем почав розміщувати фіктивні оголошення на сайті olx.ua з приводу продажу дров. Після того, як з ним зв`язувались покупці, він надсилав їм номери різних банківських карток, номерів яких він вже не пам`ятає. Усього таким чином він отримав близько 10 переказів від покупців.

Допитаний в ході проведення досудового розслідування в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав показання, що він відбував покарання разом із ОСОБА_8 . Після його звільнення йому написав ОСОБА_5 з проханням продати йому доступ до його банківських карток. Свідок погодився та надав дані для входу до застосунку банку, де у нього були відкриті банківські картки. Усього ОСОБА_5 він надав доступ до карток АТ КБ «Приватбанк», АТ «А-Банк», АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 . Номери 2 інших карток свідок не пам`ятає, оскільки загубив їх.

03.10.2025 свідок ОСОБА_9 в ході огляду місця події добровільно видав банківську картку АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 , яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету №NPU5037346.

04.10.2025 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами речей, що були вилучені в ході проведення огляду місця події від 03.10.2025, а саме: банківську картку АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 .

Слідчий в клопотанні зазначає, що підставою і метою арешту майна є позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вилученим під час обшуку майном, оскільки щодо нього існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення. Вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні визнано речовим доказом та стосовно нього заплановано проведення ряду судових експертиз та слідчих дій. Таким чином арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Сторона обвинувачення до суду не з`явилась, підстав для визнання явки обов`язковою слідчий суддя не вбачає. Слідчим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 подані заяви про розгляд клопотання у їх відсутність, клопотання підтримують, просять задовольнити.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, заяв клопотань тощо до суду не надходило.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (частини друга статті 131 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (частина перша статті 98 КПК України).

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися(використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до статей 168, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (частина перша статті 167 КПК України), а й іншим особам.

Відповідно до статті 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Відповідно до вимог статей 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001085, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шахрайським шляхом під приводом продажу дров на сайті olx.ua, заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 13000 грн. на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_2 , що видана на його ім`я.

26.09.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

03.10.2025 в період часу з 11 год 33 хв по 11 год 42 хв, слідчим СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Х/о старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 проведено огляд місця події, а саме подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 добровільно видав банківську картку АТ «УкрСиббанк» № НОМЕР_1 , яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету №NPU5037346.

Постановою слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 04.10.2025, банківську картку АТ «УкрСиббанк» № НОМЕР_1 , яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету №NPU5037346, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001085 від 01.08.2025.

Слідчим в клопотанні доведено, що вилучене майно згідно клопотання, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що вилучені речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за № 0001085 від 01.08.2025, за наявності достатніх підстав вважати, що майно заявлене у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді про необхідність в арешті майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С ТА Н О В И В :

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за по кримінальному провадженню № 0001085 від 01.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про арешт майна.

Накласти арешт на виявлене та вилучене майно в ході проведення огляду місця події від 03.10.2025, а саме: банківську картку АТ «УкрСиббанк» № НОМЕР_1 , яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету №NPU5037346.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1