Справа № 553/4185/25
Провадження № 1-кс/553/73/2025
У Х В А Л А

Іменем України

07.10.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю

захисника ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду міста Полтави в режимі відеоконференції заяву про самовідвід судді Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_5 у справі № 553/4185/25, провадження № 1-кп/553/769/2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 408 КК України,-

в с т а н о в и в:

06.10.2025 суддею Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_5 була подана заява про самовідвід у справі № 553/4185/25, провадження № 1-кп/553/769/2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 408 КК України.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2025 кримінальне провадження , внесене до ЄРДР за № 0000071 від 22.02.2024, справа № 553/4185/25, провадження № 1-кп/553/769/2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 408 КК України передано судді ОСОБА_5 .

Вважає, що наявні об`єктивні та законні підстави, що виключають його участь у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 оскільки, у порядку підготовки справи до судового розгляду, суддею ОСОБА_5 було встановлено, що ОСОБА_3 є сусідом судді ОСОБА_5 , який є головуючим у кримінальному провадженні № 0000071 від 22.02.2024 , справа № 553/4185/25, провадження № 1-кп/553/769/2025, що може викликати сумніви в неупередженості судді у стороннього спостерігача. Тому, наявні підстави, визначені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, які виключають участь судді у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 408 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд заяви про самовідвід судді без його участі, не заперечував проти її задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні покладався на розсуд суду ,але пояснив, що з суддею ОСОБА_5 він не знайомий .

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні покладалась на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 та законннй представник потерпілої особи ОСОБА_8 повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилися, заяв або клопотань до суду не надали.

Суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився та не виявив бажання надати пояснення.

Заслухавщи думку ,дослідивши матеріали заяви та матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Статтею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судова влада в Україні

відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Стаття 2 цього Закону передбачає що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.

Судді мають неухильно дотримуватися засад кримінального провадження, закріплених ст. 7 КПК України, маючи на увазі, що їх порушення дає об`єктивні підстави для сумніву у неупередженості та безсторонності суду.

Згідно з ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч. 1ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обґрунтовуючи заяву про самовідвід, суддя Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_5 посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме: на інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості. Зокрема, такими обставинами суддя зазначає, те що у даному кримінальному провадженні обвинувачений є його сусідом. Вказане у сукупності може мати наслідком появи у стороннього спостерігача об`єктивно обумовленого внутрішнього сумніву щодо його безсторонності та неупередженості під час розгляду кримінальної справи.

При цьому в заяві про самовідвід суддя ОСОБА_5 не зазначає, що наведені обставини можуть вплинути на прийняття ним законного та обґрунтованого рішення. Тому, на думку суду, такі обставини не свідчать про упередженість судді та відповідно не можуть слугувати підставою для відводу судді.

Інших обставин, які б виключали участь судді в розгляді даного кримінального провадження суддею ОСОБА_5 наведено не було.

В справі «Гаусшильдт проти Данії» ЄСПЛ зазначав, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу (самовідводу) в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Для відводу (самовідводу) судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід (самовідвід), повинні бути доведеними. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Крім того, беручи до уваги те, що особиста безсторонність суду презюмується, а доказів протилежного у суду немає, відсутні підстави вважати про наявність у судді суб`єктивно упередженого ставлення до сторін процесу або про наявність у нього певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи.

Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді. Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи. За суб`єктивним критерієм, для того, щоб з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви в неупередженості судді під час вирішення справи.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що суддя ОСОБА_5 в поданій заяві про самовідвід не зазначає про те, що у нього наявна або може виникнути зацікавленість в розгляді даної справи. Сама ж заява мотивована необхідністю запобігання виникненню нарікань щодо її необ`єктивності та упередженості, які можуть виникнути в інших осіб, що, з урахуванням вищевикладеного, не може слугувати підставою для задоволення заяви про самовідвід судді.

Так Європейським судом з прав людини у п. 66 у рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N255, с.12, п.27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с.794, п.38).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії, п.43).

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

В свою чергу, сам обвинувачений зазначив, що з суддею ОСОБА_5 він взагалі не знайомий та жодних підстав для недовіри останньому не зазначав. Прокурор, захисник та інші учасники кримінального провадження, які в судове засідання не з`явились, жодних пояснень та заяв з приводу наявності обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, суду не надали.

Підсумовуючи вказане, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді (самовідвід) є процесуальним обов`язком особи, яка її подала, та повинна добросовісно реалізовувати надане їй право.

Судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, під час здійснення розгляду вказаної справи, які б слугували підставою для задоволення заяви про самовідвід і які унеможливлювали б винесення об`єктивного рішення у ній.

Зважаючи на викладене, суд при розгляді заяви судді про самовідвід не знайшов факту підтвердження наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, а відтак

відсутні правові підстави для задоволення заяви про самовідвід, а тому в задоволенні заяви про самовідвід судді слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 7,8,22,75,80-82, 107,369-372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні заяви про самовідвід судді Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_5 у справі № 553/4185/25, провадження № 1-кп/553/769/2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 408 КК України

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000071 від 22.02.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 408 КК України (справа № 553/4185/25, провадження № 1-кп/553/769/2025) передати судді ОСОБА_5 для продовження розгляду.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_1