УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , внесеного по кримінальному провадженню за № 0000539 від 15.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 364 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням внесеного по кримінальному провадженню за № 0000539 від 15.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 364 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000539 від 15.04.2024 за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 309 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено що відповідно до звернення голови громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 підприємство комісіонер - ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ( НОМЕР_1 ) без ознак фінансово-господарської діяльності, без найманих працівників та жодної сплати податків в бюджет, не будучи зареєстрованим платником ПДВ. імпортувало з Китаю на користь такого ж фіктивного суб`єкта - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( НОМЕР_2 ) товарів споживчого призначення на суму понад 90 млн. грн. ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не зважаючи на рекордні обсяги імпорту понад 100 млн. грн., не володіє жодною можливостю його зберігати, транспортувати, не відображає часткову його реалізацію, що свідчить про фактичну реалізацію імпортованих товарів за готівку без її відображення та сплати відповідних податків та зборів, та подальший вивід отриманої злочинним шляхом готівки за кордон під виглядом оплат комісіонера по зовнішньо-економічних контрактах. Ідентичну схему реалізовано наступною парою підприємств, а саме - підприємство комісіонер без будь-яких ознак фінансово-господарської діяльності ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_4 "( НОМЕР_3 ), та аналогічний суб`єкт комітент ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( НОМЕР_4 ), на користь якого імпортовано з Туреччини одягу та взуття за рекордно короткі строки обсягом понад 50 млн.грн. Діяльність цих суб`єктів в 2024 році за повної бездіяльності та сприяння правоохоронних органів, податкової та митної служб, комерційних банків завдала збитків Державному бюджету України на суму понад 35 млн.грн., та дозволила вивести за кордон валютних цінностей на 150 млн. грн.

Окрім того встановлено, що групою осіб на території України створено ряд суб`єктів господарської діяльності, серед яких ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (код НОМЕР_5 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код НОМЕР_6 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код НОМЕР_7 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (код НОМЕР_8 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_10 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_12 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ), фінансово-господарська діяльність зазначених суб`єктів господарювання не направлена на настання реальних наслідків у вигляді законних оподаткованих прибутків підприємств, а направлена на маніпулювання показниками податкової звітності з метою ухилення від сплати податків та легалізації грошових коштів отриманих злочинним шляхом.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, прокурор просить суд надати тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю вилучення їх належним чином засвідчених копій, які знаходяться у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_13 » (код НОМЕР_12 ) зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у клопотанні та просив його задовольнити

Представник особи, у володінні якої знаходяться документи, тимчасовий доступ до яких просить надати прокурор, в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

Разом з тим, згідно положень ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності з вимогами ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст. 91, 92 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Обґрунтованість ухвали означає відповідність висновків слідчого судді у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що визначені ст. 91 КПК України.

Таким чином, для винесення обґрунтованого рішення по справі, обставини справи мають бути підтверджені допустимими, належними, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Разом з тим, у розумінні статті 94 КПК України слідчий суддя для прийняття вмотивованого та обґрунтованого рішення повинен оцінити сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, у поданому до суду клопотанні прокурором не зазначено та необґрунтовано можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, без їх вилучення, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_13 » (код НОМЕР_12 ) зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , а також не доведена неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Окрім того, у клопотанні не зазначено, які саме обставини будуть доводитись у кримінальному провадженні, що позбавляє можливості слідчого суддю дійти обґрунтованого висновку, що документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що в силу положень ч. 5 ст. 163 КПК України, вищенаведені обставини є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 91-93, 131, 132, 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , внесеного по кримінальному провадженню за № 0000539 від 15.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 364 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_13 » (код НОМЕР_12 ) зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: