Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3546/19
У Х В А Л А

24.09.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , під час розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження №0001267 відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.365 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) за ч.2 ст. 365 КК України.

Захисник заявив клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи.

Заявлене клопотання мотивовано тим, що Відповідно до висновку експерта №207 від 26.12.2018 виробленого судово-медичним експертом ОСОБА_7 в потерпілого ОСОБА_8 наявні тілесні пошкодження у вигляді: синця шкірних покровів правого передпліччя в верхній третині по передній поверхні: саден шкірних покровів правої гомілки в середньо-верхній третині по передній поверхні; рани м`яких тканин в волосистій частині голови в тім`яній ділянці зліва, (яка піддалась хірургічній обробці-ушиванню); закритої внутрішньо-черепної травми у вигляді струсу головного мозку(підтвердженого об`єктивною неврологічною симптоматикою).

Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, могли виникнути від нанесення щонайменше двох ударів, при цьому індивідуальні особливості травмуючих предметів не відобразились, крім цього слід зазначити, що тілесні ушкодження у вигляді « саден шкірних покровів правої гомілки в середньо-верхній третині по передній поверхні» виникли по механізму тертя - ковзання, що могло відбутись при обставинах на які вказує ОСОБА_8 .

Виникнення згаданих вище тілесних пошкоджень в цілому внаслідок вільного падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню виключено.

В момент спричинення йому описаних вище тілесних пошкоджень він міг знаходитись в будь-якому положенні при якому травмовані ділянки тіла доступні для травмуючої дії.

По давності виникнення вказані вище тілесні пошкодження, вкладаються в строк вказаний в «Ухвалі про призначення експертизи» та на який вказує потерпілий, а саме 02.12.18р.

Тілесні пошкодження у вигляді « синця та саден» не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

Тілесні пошкодження у вигляді « рани м`яких тканин та струсу головного мозку» спричинили розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня, чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності.

При допиті в судовому засіданні судово-медичний експерт показала, що спричинені тілесні пошкодження потерпілому не могли бути спричинені гумовим кийком так, як вони не є характерними для удару гумовим кийком. На голові тільки одна рана. Не виключено, що потерпілий міг впасти і отримати рану на голові.

Судова експертиза призначається в разі потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування. Враховуючи, що висновок висновку експерта №207 від 26.12.2018 вироблений судово-медичним експертом ОСОБА_7 та її показання в суді суперечать одне одному.

Окрім того, з даним висновком погодитись не можливо та відповідно він і не може бути визнані доказами по справі, в зв`язку з тим, що вищевказане дослідження у даному висновку проведене з грубим порушенням норм КПК, Інструкції про призначення та проведення судових та експертних досліджень та Науково- методичної рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Відповідно до ч.4 ст.69 КПК України та п.1 ч.2 ст.14 Закону України «Про судову експертизу» експерту заборонено самостійне збирання матеріалів, що підлягають дослідженню.

В матеріалах кримінального провадження та і в описовій частині висновку експерта відсутні будь-які посилання, що медичну картку 16700/1204, щодо хворого ОСОБА_8 була надана слідчим чи самим потерпілим ОСОБА_8 , що свідчить про те, що експерт самостійно витребував медичні документи У відповідності до п.2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень експерту забороняється:

проводити експертизу без письмової вказівки керівника (заступника керівника) експертної установи, керівника структурного підрозділу;

В даному висновку судової експертизи вказано, що експерту доручено провести експертизу, але жодним чином не вказано, що йому надано письмову вказівку керівником структурного підрозділу провести таку експертизу

У зв`язку з цим просить призначити комісійну судово медичну експертизу, проведення комісійної судової медичної експертизи доручити експертам Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи.

3. На вирішення повторної експертизи поставити наступні питання:

3.1. Чи можливе спричинення тілесного пошкодження наявного у ОСОБА_8 у вигляді рани м`яких тканин в волосистій частині голови в тім`яній ділянці зліва, гумовим кийком?

3.2. Чи наявні на гумовому кийку вилученому у ОСОБА_4 (речовий доказ по матеріалам кримінального провадження) епітеліальні тканини, залишки слідів крові, волосяного покрові?

3.3. Якщо наявні то чи належать вони ОСОБА_8 .?

3.4. Чи могли тілесні пошкодження наявні у ОСОБА_8 у вигляді рани м`яких тканин в волосистій частині голови в тім`яній ділянці зліва, виникнути при падінні з висоти власного росту на прилегле дорожнє покриття.

Захисник та обвинувачений підтримали клопотання.

Прокурор щодо клопотання заперечив та зазначив, що подане клопотання є безпідставним. У матеріалах справи є висновок, у якому експерт чітко відповіла на поставлені питання.

При повторному допиті також підтримала висновок. Дала чіткі відповіді щодо поставлених питань.

Підстав для призначення експертизи не вбачає.

Представник потерпілого щодо клопотання заперечила через його безпідставність. Вважає, що вказані дії захисту спрямовані на затягування розгляду справи.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно заявленого клопотання захисник ставить під сумнів об`єктивність висновку експерта.

Згідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно ч.1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате (ч.2 ст.89 КПК України).

Підстави визнання доказів недопустимими зазначені у ч.2, 3 ст. 87 КПК України.

Суд констатує, жодних підстав, передбачених законом, захисником не наведено. Доводи про те, що висновок проведено з грубим порушенням норм КПК та Інструкції про призначення та проведення судових та експертних досліджень не конкретизовано та судом не встановлено, а відтак підстав для визнання очевидної недопустимості доказів - висновок експертизи за № 207 від 26.12.2018 року не вбачається.

Підстав стверджувати, що експертом порушено вимоги законодавства про його проведенні не має.

Щодо призначення комісійної судово медичної експертизи суд констатує, що жодних підстав для призначення такого експертного дослідження у клопотанні не наведено та у судовому засіданні не зазначено.

За загальним правилом є наступні експертизи:

- первинна експертиза експертиза певного роду, виду та підвиду, яка вперше виконана за справою для вирішення питання, що цікавить слідчого, суд;

- повторна експертиза експертиза тих самих об`єктів та для вирішення тих самих питань, відповідь на які були дані первинною експертизою, виконується через необґрунтованість або сумнів щодо правильності висновків експерта;

- додаткова експертиза експертиза, що призначається у випадку, коли висновки первинної експертизи того самого роду, виду та підвиду неповні або незрозумілі. Додаткова експертиза виконується з метою вирішення нових питань шляхом дослідження об`єктів, які вже досліджувалися під час первинної експертизи, іноді із залученням додаткових матеріалів. Пояснення або аргументація висновків первинної експертизи є завданням не додаткової експертизи, а допиту експерта.

- комплексна експертиза експертне дослідження, що виконується для вирішення граничних питань, суміжних для різних родів (видів) експертиз, які не можуть бути вирішені на підставі однієї галузі науки (роду, виду експертизи). Комплексна експертиза виконується відносно одних речових доказів кількома фахівцями відповідних галузей науки;

- комісійна експертиза експертне дослідження, що виконується за постановою слідчого (ухвалою суду) кількома експертами однієї галузі науки, які досліджують матеріали та вирішують поставлені перед ними питання.

Прохальна частина клопотання стосується призначення комісійної експертизи. Разом з тим, в п.3 прохальної частини щодо питань, імовірно помилково зазначено щодо повторної експертизи.

Питання, щодо наявності на речовому доказі гумовому кийку епітеальні тканини і чи такі належать потерпілому ОСОБА_8 не стосуються судово-медичного дослідження ОСОБА_8 , фактично такі питання охоплюються генетичним дослідженням.

При повторному допиті судовий експерт ОСОБА_7 чітко відповіла на задані питання як суду так і захисника. Висновок підтримала.

Доводи, викладені у клопотанні вказаному не відповідають, а фактично зводяться до суб`єктивного та довільного трактування кримінально-процесуального законодавства щодо порядку призначення та проведення експертних досліджень.

Крім того, суд наголошує, що жоден доказ, зокрема і висновок експерта, не має наперед встановленої сили і оцінюється у взаємозв`язку з іншими доказами у справі.

Жодних доводів на підтвердження доводів про необ`єктивність чи необґрунтованість висновку експерта, чи вказаний висновок експерта не узгоджується із іншими доказами у справі захисником не наведено.

Суд констатує, що у справі було призначено судово-медчну експертизу. Експерта попереджено про кримінальну відповідальність. Судовим експертом дано відповідний висновок.

Відтак суд зазначає, що очевидної недопустимості досліджених доказів висновку експерта не встановлено.

Ті обставини, на які зсилається захисник, Законом не передбачено для визнання доказів недопустимими. Оцінка дослідженим доказам буде надана в нарадчій кімнаті при винесенні рішення по суті.

З огляду на безпідставність та необґрунтованість поданого клопотання таке задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 372, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про призначення комісійної судово-медичної експертизи відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок.

Головуючий ОСОБА_1