Справа №463/4463/13-к
Провадження №1-в/463/16/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 р. Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засуджений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

встановив:

вироком Личаківського районного суду м.Львова від 31.12.2013 року ОСОБА_4 , було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2014 року скасовано звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Личаківського районног суду м. Львова від 31.12.2013 року та направлено засудженого для відбування призначеного покарання у місця позбавлення волі.

Захисник засудженого, адвокат ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Личаківського районного суду м. Львова від 31.12.2013 року, посилаючись на приписи п.1 ч.1 ст.80 КК України. У поданому клопотанні захисник зазначає, що з моменту набрання вироком законної сили та до теперішнього часу покарання фактично не виконувалося, при цьому засуджений не ухилявся від його відбування, оскільки не був належним чином повідомлений про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для його фактичного відбування, що підтверджується відсутністю відомостей про розшук та відбування покарання. Також у клопотанні наголошено, що протягом усього періоду після постановлення вироку ОСОБА_4 не вчиняв нових кримінальних правопорушень, не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, постійно проживав за місцем реєстрації, працював, проходив тривале лікування, переніс ряд оперативних втручань та має встановлену пожиттєво третю групу інвалідності, що свідчить про його належну поведінку та досягнення мети покарання. З огляду на викладене, захисник вважає, що встановлений законом строк давності виконання обвинувального вироку сплив, підстави для його зупинення або переривання відсутні, а тому просить суд звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст.80 КК України.

Захисник в судовому засіданні клопотання підтримала, просила таке задоволити. Зазначила, що підзахисний дізнався про ухвалу Шевченківського районного суду в процесі влаштування на військову службу.

Засуджений підтримав захисника, пояснив, що йому не було відомо, про те, що йому скасували звільнення від покарання. На відмітки в орган пробації з`являвся.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечила, вважає, що є передбачені законом підстави для звільнення засудженого від покарання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників справи, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 31.12.2013 року ОСОБА_4 , було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Приписами п.1 ч.1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Згідно вимог ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Судом враховується висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 10 лютого 2025 року у справі № 229/207/24 згідно з яким вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Частиною 4 ст. 80 КК України встановлено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Згідно долученої до матеріалів клопотання довідки ОСОБА_4 в період з 01.01.2014 р. по терперішній час до кримінальної відповідальності не притягався, отже підстави для зупинення чи переривання перебігу давності відсутні.

Враховуючи наведене вище, оскільки на даний час завершилися строки давності виконання обвинувального вироку Личаківського районного суду м. Львова 31.12.2013 року та такі не зупинялись і не переривались у відповідності до вимог ч. 1 ст. 80 КК України, ОСОБА_6 слід звільнити від відбування призначеного покарання.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Личаківського районного суду м.Львова від 31.12.2013 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1