Провадження № 1-кс/932/5339/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанови старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 від 30.09.2025 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0011559 від 02.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить скасувати постанови старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 від 30.09.2025 у кримінальному провадженні №0011559 від 02.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України у вигляді постанов від 30.09.2025 року про відмову у визнанні його потерпілим, як таке, що є незаконним та зобов`язати старшого слідчого розглянути заяви ОСОБА_5 від 09.08.2025 року та 20.08.2025 рок про залучення його у кримінальному провадженні в якості потерпілого.

В обґрунтування скарги зазначає, що Постанови слідчого ТУ ДБР у місті Краматорськ тимчасова адреса площа Троїцька, 2 м. Дніпро, Код ЄДРПОУ 42331094, а саме ОСОБА_6 які він отримав 07.10.2025 року в одному поштовому листі. В яких старший слідчий ОСОБА_7 продовжує злочин, і покриває злочини працівників поліції. Не вважає необхідним виконувати рішення суду Справа №175/12772/24 Провадження №1-кс/175/3995/24 порушуючи ст. 382 КК України не виконання судового рішення, ст. 356 КК України Самоуправство, слідчий вважає що не потрібно виконувати рішення суду в повному обсязі, а лише те що хочеться йому. Порушуючи свій профільний Закон України «Про Державне бюро розслідувань.» а саме ст. 1, ст. 2, ст. 3, ст. 5 ч. 1 п.1, а також ст. 14-1 присягу не захищає права Людини, а навпаки захищає злочинців яких навіть не відсторонили від роботи. А також продовжує злочин не визнає його потерпілим і заявником в супереч витягу з ЄРДР № 0011559. Навіть не намагається взяти свідчення, але якимось чином проводить розслідування, в якому ОСОБА_7 не має заявника, потерпілого, злочинців також бо вони продовжують працювати та погрожують йому розправою. Такими діями ОСОБА_7 порушує ст. 365 КК України Перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу, ст. 364 КК України Зловживання владою або службовим становищем. Він вже не одноразово звертався до Шевченковський районний суд та надавав докази Справа № 932/13467/25 Провадження № 1-кс/932/5339/25 від 25 вересня 2025 року, а також Провадження № 1-кс/932/5595/25 від 30 вересня 2025 року, але ОСОБА_7 продовжує свій злочин та не виконує належним чином свої обов`язки порушуючи Конституцію та Закони України.

В судове засідання скаржник ОСОБА_8 , не з`явився. Про розгляд скарги був повідомлений належним чином, зазначив в прохальній частині про розгляд скарги за його відсутності.

ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, явку представника в судове засідання не забезпечив.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження № 0011559, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 8, 9 КПК України передбачено кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Так, слідчим суддею встановлено, що у старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0011559 від 02.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

02.10.2025 року від старшого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 , ОСОБА_8 було отримано 2 відмови у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню у вигляді постанов від 30.09.2025 року.

Постанову ОСОБА_8 отримав 07.10.2025 року послугами Укрпошта про що міститься відповідна відмітка.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Враховуючи, що у постановах старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 від 30.09.2025 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 слідчий не вказав обставини за яких він дійшов висновку про відсутність таких підстав та не вказав чому він не приймає до уваги доводи заявника, що викладені у заявах про визнання потерпілим, слідчий суддя вважає, що постанови слідчого підлягає скасуванню, як такі, що не відповідають нормам кримінального процесуального закону.

Також слідчий суддя зазначає наступне, в матеріалах кримінального провадження №0011559 від 02.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України маються довідки з медичного закладу про наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень (а.с. 22-25), однак слідчий в зазначених постановах про відмову в задоволенні клопотання зазначає наступе: «на даний час у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості та документи, що підтверджують заподіяння заявнику шкоди кримінальним правопорушенням», що є грубим порушенням чинного законодавства України. Також в матеріалах кримінального провадження (а.с. 19-21) маються фотознімки службових посвідчень працівників поліції, на яких ОСОБА_3 вказував в своїх заявах, щодо осіб які вчинили щодо нього кримінальне правопорушення, однак слідчий ОСОБА_4 навіть не допитав їх на предмет обставин викладених ОСОБА_3 в своїх заявах, що є також грубим порушенням чинного законодавства України.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що вищевказана скарга, підлягає задоволенню та скасування постанов.

Керуючись ст. ст. 303, 305-307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанови слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 від 30.09.2025 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0011559 від 02.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України задовольнити

Постанови старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 від 30.09.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0011559 від 02.10.2024 року скасувати.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1