Справа №295/6524/25
УХВАЛА

26.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000641 від 29.04.2025 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про відмову від захисника ОСОБА_4 , призначеного через Північний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги, оскільки на його думку вказаний захисник не захищає його інтереси та не ознайомився зі справою, тому просить його замінити на іншого безоплатного захисника.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_5 , зазначив, що ознайомився зі справою у повному обсязі та готовий до розгляду справи. Двічі спілкувався з останнім. Узгоджена правова позиція щодо захисту. Твердження обвинуваченого, на які він послався в клопотанні, є безпідставними. Крім того, ОСОБА_5 вже звертався з аналогічним клопотанням в Центр з надання безоплатної правничої допомоги, де йому було відмовлено. Щодо задоволення вказаного клопотання покладається на розсуд суду.

Прокурор просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання обвинуваченого. Підстви для його задоволення відсутні.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право, зокрема, на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.

За приписами ч. 1 ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Водночас вимогами ч. 3 цієї статті передбачено, що відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст. 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Отже, на всіх стадіях кримінального провадження закон забезпечує особу, яка підозрюється, обвинувачується або засуджена у вчиненні кримінального правопорушення, можливістю мати захисника як обраного нею, так і призначеного їй. Забезпечена така особа й можливістю відмовитися від захисника або замінити його відповідно до вимог процесуального закону.

Право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не поширюється на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти.

Під час реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки на підставі ст. 49 КПК України захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Тому особа, що отримує безоплатну вторинну правову допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника за призначенням з особистих мотивів за відсутності обґрунтованих підстав для цього.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини особа має право обрати собі адвоката в разі, якщо є можливість оплатити його послуги. Особа, якій надається безоплатна юридична допомога, не має права обирати захисника. У випадках, коли безоплатно призначений захисник явно не виконує своїх обов`язків, органи влади мають позитивне зобов`язання замінити його.

Враховуючи викладене, та те, що обвинувачений видалений із залу суду на весь час розгляду справи та у зв`язку з цим було призначено безоплатного захисника для захисту інтересів обвинуваченого, а також те, що обвинуваченим ОСОБА_5 не доведено належними та допустимим доказами, що захисник ОСОБА_4 явно не виконує своїх обов`язків як захисник обвинуваченого ОСОБА_5 за призначенням. Суд вважає таке клопотання безпідставним та відмовляє у його задоволенні. Суд також враховує, що обвинуваченому по даній справі вже призначались неодноразово безоплатні захисники та вважає указане клопотання обвинуваченого, яке не має доказів невиконання захисником своїх обов`язків, таким, яке заявлене з метою затягування строку розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 42, 49, 54, 372 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про відмову від безоплатного захисника ОСОБА_4 та його заміну на іншого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1