КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

Іменем України

Справа №133/4156/24

16.10.2025 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 та

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань Козятинського міськрайонного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000616 від 14.12.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голендри Калинівського району, Вінницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, не судимого, не працюючого, не одруженого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 14 грудня 2024 року о 01 годині 30 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_3 , помітив скутер марки «Viper», моделі «ЕХ-500Е-21», 2008 року випуску, об`єм двигуна 50 см кубічних, рама № НОМЕР_1 », синього кольору, вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/102-24/25320-АВ від 19.12.2024 - 4170,00 гривень, власником якого є ОСОБА_6 , що проживає в АДРЕСА_2 , якого залишила на подвір`ї власного домоволодіння, яке огороджене парканом. ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном та незаконне заволодіння транспортним засобом, проникнувши на територію домоволодіння ОСОБА_6 , підійшов до даного транспортного засобу, діючи умисно та таємно, впевнившись в тому, що не буде помічений іншими особами і власником даного транспортного засобу, розвернув його у сторону воріт. Після цього, ОСОБА_4 вивів скутер з території домоволодіння до дороги та незаконно заволодів транспортним засобом, належним ОСОБА_6 , та з місця вчинення кримінального правопорушення зник. В подальшому ОСОБА_4 залишив транспортний засіб в лісозахисній полосі, що знаходиться поруч із залізничними коліями перегону зупиночна платформа Сигнал станція Кордишівка Південно-Західної залізниці, який знаходиться у Хмільницькому районі Вінницької області.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у сховище.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю та беззастережно, визнав усі обставини викладені в обвинувальному акті. Відповідаючи на поставлені питання дав показання, які повністю узгоджуються з обставинами, викладеними у інкримінованому йому обвинуваченні. ОСОБА_4 зазначив, що 14.12.2024 в ночі, близько 02 год. 00 хв. був у м. Козятин, де зустрічався із своїм знайомим. Потерпілу знає, оскільки знайомий з її чоловіком. Перед цим ремонтував йому вказаний в обвинуваченні скутер. Вночі вирішив зайти в двір до потерпілої та забрати скутер. Скутер знаходився на подвір`ї біля будинку. Відкрив хвіртку, зайшов на територію подвір`я та забрав скутер. Скутер вивів з подвір`я на дорогу. Не міг завести скутер, оскільки в ньому не було ключів. Вів його в руках приблизно 6 кілометрів, потім залишив його біля посадки, оскільки втомився вести його в руках. Планував забрати його вранці. Вранці до нього приїхали працівники поліції, яким він повідомив, що це він викрав скутер. Дозволу на користування даним скутером йому ніхто не давав.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 дала показання про те, що є власником даного скутера, його для неї купив її чоловік. Скутер синього кольору. На момент викрадення скутер був на подвір`ї, яке огороджене. В дворі також був наявний пес. На момент викрадення у скутері не було ключів. Скутер їй повернули працівники поліції. На момент повернення скутер був пошкоджений. На даний час їй не відшкодовано завданих збитків.

Потерпіла не заперечує проти розгляду кримінального провадження у порядку ч.3 ст.349 КК України. З наслідками розгляду кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КК України ознайомлена, додаткових роз`яснень не потребує.

У зв`язку з повним визнанням вини обвинуваченим, прокурор просив суд обмежити обсяг дослідження доказів у справі, а саме просив не досліджувати докази по доказуванню події кримінального правопорушення, винуватості ОСОБА_4 , розміру завданої шкоди, оскільки обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, визнав час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, розмір завданих збитків. Прокурор просив суд дослідити докази, що впливають на ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, обставини, що характеризують його особу, пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник та потерпіла ОСОБА_6 проти обмеження обсягу дослідження доказів у справі не заперечували та наголосили, що розуміють, що в разі визнання судом недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 під час судового розгляду справи свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся, дав викривальні показання. За таких обставин, суд вважає, що визнання ОСОБА_4 фактичних обставин справи є добровільними та істинними, а обвинувачений, його захисник та потерпіла проінформовані про відсутність в подальшому в них права оспорювання цих фактичних обставин в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними в справі доказами, які не потребують дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, визнає фактичні обставини справи доведеними.

Суд дійшов висновку, що незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у сховище, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_4 винний у його вчиненні та підлягає покаранню за вчинення цього кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у сховище.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_4 винним та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, застосувати до нього положення ст. ст. 75 та 76 КК України.

З проводу міри покарання потерпіла просила визнати ОСОБА_4 винним та призначити покарання.

Захисник та обвинувачений просили суд призначити покарання ОСОБА_4 не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні. Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 непрацюючий, не судимий, не одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , повне та беззастережне визнання ним винуватості, заподіяння ним шкоди у незначних розмірах, наявність пом`якшуючих обставин, а також відсутність обтяжуючих обставин, суд доходить висновку про необхідність призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 289 КК України на рівні мінімальної межі у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Призначення обвинуваченому більш суворого покарання, буде явно несправедливим через його суворість.

Враховуючи встановленні судом обставини, суд, на підставі ст. 75 КК України, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та вважає за можливе прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням. Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку призначення покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, У випадках, передбачених частинами першою, другою ст. 75 КК України, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Враховуючи молодий вік обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення вперше, щире каяття, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та наявність підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Перелік обов`язків, які суд покладає на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, передбачені ст. 76 КК України. Суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Щодо речових доказів слід вирішити питання відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз, а саме транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/102-24/25320-АВ від 19.12.2024 у розмірі 1989,75 грн., та судової трасологічної експертизи №СЕ-19/102-24/25909-ТР від 25.12.2024 в розмірі 3183,60 грн., разом на загальну суму 5173,35 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ст. 124 КПК України.

В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його застосування до вступу вироку у законну силу суд не вбачає.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні слідчим суддею застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: 18.12.2024 слідчим суддею накладено арешт на моторолер марки «Viper», моделі «ЕХ-500Е-21», синього кольору, слід одорологічного походження, чоловічі кросівки чорного кольору без маркувань, який підлягає скасуванню.

Відповідно до розписки від 14.02.2025 потерпіла ОСОБА_6 отримала на відповідальне зберігання скутер«Viper».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 127-129, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голендри Калинівського району, Вінницької області, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначено покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- повідомляти командира військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку звільнення його з військової служби уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку звільнення його з військової служби до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з командиром військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку звільнення його з військової служби без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за виконанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього вказаним вироком обов`язків покласти на командира військової частини, в якій він проходить військову службу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2024 у справі №133/3890/24 на моторолер марки «Viper», моделі «ЕХ-500Е-21», синього кольору, слід одорологічного походження, чоловічі кросівки чорного кольору без маркувань, - скасувати.

Речові докази у справі:

-моторолер марки «Viper», моделі «ЕХ-500Е-21», синього кольору, - повернути потерпілій ОСОБА_6 (повернутий згідно розписки від 14.02.2025);

- слід одорологічного походження залишити в матеріалах справи;

- чоловічі кросівки чорного кольору без маркувань повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 5173,35 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілій, захиснику.

Суддя ОСОБА_7

16.10.2025