Справа № 642/5993/25
Провадження № 1-кп/642/605/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001192 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Червоний Дінець Балаклійського району Харківської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, заміжньої, не маючої на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей або осіб похилого віку, працюючої КНП «Міська клінічна лікарня № 31» ХМР, на посаді фельдшера-лаборанта, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Холодногірського районного суду м. Харкова 01.10.2025 року з Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001192 від 15.09.2025, відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

З обвинувальним актом до суду також надійшла угода про визнання винуватості, укладена 26.09.2025 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи достеменно обізнаною про введення воєнного стану по всій території України, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 24 листопада 2022 року строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 чистини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, вчинила злочин проти власності на території Холодногірського району м. Харкова за наступних обставин.

Так, 13.09.2025 близько 15 год. 00 хв. більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого підробітку, а саме у ветеринарній клініці «Ветлідер», що розташована за адресою: м. Харків. вул. Холодногірська, буд. 10, перебуваючи в роздягальні до якої мають доступ працівники клініки, побачила шкіряну барсетку чорного кольору, яка була залишена на вішалці лікарем ветеринарної медицини ОСОБА_6 . Через особисту зацікавленість ОСОБА_4 здійснила огляд вмісту даної барсетки в якій виявила грошові кошти у розмірі 77 000 тисяч гривень купюрами по одній тисячі гривень.

В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на викрадення чужого майна, а саме грошових коштів у розмірі 77 000 тисяч гривень купюрами по одній тисячі гривень.

Надалі, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому, переконавшись, що за її діями потерпілий та інші працівники клініки не спостерігають, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 , викрала з барсетки чорного кольору розташованої на вішалці роздягальні ветеринарної клініки «Ветлідер» за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 10, грошові кошти у розмірі 77 000 тисяч гривень купюрами по одній тисячі гривень.

Після чого, ОСОБА_4 закінчивши свої робочі обов`язки визначенні директором даної клініки, покинула місце вчинення злочину, заподіявши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 у сумі 77 000 тисяч гривень.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 26.09.2025 року та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, також надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 , зі змістом угоди ознайомлений, претензій матеріального та морального характеру не має.

Вивчивши надані документи, з`ясувавши думку прокурора, обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості від 26.09.2025 року, та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Обвинувачена ОСОБА_4 під час підготовчого розгляду кримінального провадження добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні нею кримінального правопорушення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України. Сторони погодились, що строк випробування та обов`язки, які покладає суд на обвинувачену у зв`язку зі звільненням від відбування покарання будуть визначені на розсуд суду.

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачена згодна. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди згідно ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст. 289 ч.1 КК України оговорені сторонами.

Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що права надані їй законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнана; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до Угоди про визнання винуватості зобов`язання вона в змозі реально, оскільки свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України визнала повністю, зобов`язується сприяти розслідуванню кримінального провадження, виявлення та припинення інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено. Суд переконаний, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами в підготовчому провадженні.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, що вказує на кваліфікацію діяння за ч.4 ст.185 КК України, обвинувачена визнала свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до тяжкого злочину. Свою вину в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення обвинувачена визнала повністю, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та щиро покаялася, а також відшкодувала матеріальні збитки потерпілому в повному обсязі.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченої, суд враховує, що остання є особою, яка раніше не судима, заміжня, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має, офіційно працює, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. А також той факт, що потерпілий ОСОБА_6 не має до обвинуваченої ні матеріальних, ні моральних претензій.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченої, суд не вбачає.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченої ОСОБА_4 може сприяти покарання, у виді позбавлення волі, однак зі звільненням останньої від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і призначає їй покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості за ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки, зобов`язавши засуджену періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про затвердження угоди між прокурором та обвинуваченою.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374, 394, 474- 476, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.09.2025 року, що укладена у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001192 від 15.09.2025 року, між прокурором Новобоварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два ) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки, зобов`язавши засуджену періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Ухвалу слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 24.09.2025 про арешт майна скасувати.

Речові докази у справі: грошові кошти в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, які були передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити в його володінні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості може бути оскаржений безпосередньо до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

-обвинуваченою, її захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1