Справа № 464/4252/24
пр.№ 1-кп/464/148/26
УХВАЛА

16 січня 2026 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження №0000508 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Прокурором ОСОБА_8 подано клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що останній, перебуваючи під запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання, систематично не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, не з`являвся за викликами суду, у зв`язку з чим до нього неодноразово застосовувався привід, а також він оголошувався у розшук. Після чого, ухвалою суду від 22 квітня 2025 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 було зупинено на час мобілізації останнього. Проте, після мобілізації ОСОБА_7 самовільно залишив військову частину та знову ухилявся від участі в судових засіданнях, його місцезнаходження було невідоме, у зв`язку з чим повторно оголошено його розшук. Зазначені обставини свідчать про наявність реального ризику переховування від суду та невиконання процесуальних обов`язків. Крім того, обвинувачений є раніше судимим, судимість не погашена, офіційного джерела доходів не має, що вказує на ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень. За таких умов жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому наявні підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні змісту такого.

Обвинувачений не заперечив щодо клопотання.

Захисник при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен з`ясувати доцільність такого, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 178 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 , який належним чином повідомлявся про судові засідання, які призначались на 27 лютого 2025 року, 24 березня 2025 року, 03 та 10 квітня 2025 року не прибув, про причини неявки не повідомляв. Ухвали суду від 24 березня 2025 року, 03 квітня 2025 року про привід обвинуваченого ОСОБА_7 виконані не були. Як наслідок, ухвалою суду від 10 квітня 2025 року, оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , надано дозвіл на затримання останнього, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також зупинено кримінальне провадження на час розшуку обвинуваченого. 21 квітня 2025 року повідомлено суд, що ОСОБА_7 мобілізовано, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 22 квітня 2025 року кримінальне провадження зупинено на час мобілізаціїї обвинуваченого. 23 жовтня 2025 року судом встановлено, що обвинувачений самовільно залишив військову частину, а тому підстави зупинення провадження відпали, у зв`язку з чим кримінальне провадження відновлено та призначено судове засідання на 03 листопада 2025 року. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 у судові засідання призначені на 03 та 12 листопада 2025 року не з`явився, ухвали про привід виконані не були, оскільки не вдалося встановити місцезнаходження останнього. Як наслідок, ухвалою суду від 24 листопада 2025 року, оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , надано дозвіл на затримання останнього, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також зупинено кримінальне провадження на час розшуку обвинуваченого. На виконання ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 24 листопада 2025 року якою ОСОБА_7 , серед іншого, оголошено в розшук, 15 січня 2026 року було затримано.

Приймаючи до уваги вищенаведене та, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає слушними доводи прокурора у клопотанні про можливість обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 є раніше судимим, судимість не погашена, офіційного джерела доходів не має, що вказує на ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Така поведінка обвинуваченого, на думку суду, має свій раціональний зміст та високий ступінь імовірності.

Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним прокурором наявність ризиків переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а відтак, застосування більш м`яких запобіжних заходів для його запобігання є недостатнім.

Отже, на думку суду, з врахуванням вищезазначеного, конкретних обставин кримінального провадження та мотивів викладених в клопотанні прокурора, виправданою є застосування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , а також дані про його особу наведені вище, суд вважає за необхідне визначити останньому заставу в розмірі 20 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн. У разі внесення суми застави покласти на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 200, 205, 331, 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задоволити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн.

У разі внесення ОСОБА_10 вказаної суми застави покласти на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, у провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; не відлучатися із м.Львова, без дозволу слідчого, прокурора, суду, у провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, прокурора, суд, у проваджені яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну місця проживання.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу 60 днів з моменту затримання, тобто, до 15 березня 2026 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення, скерувати до Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення їй ухвали.

СУДДЯ ОСОБА_11