КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/8769/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Медікал Центр» - адвоката ОСОБА_6 та представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року про арешт майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

представників власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000021 від 27.03.2025 року.

Накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку за адресою: м. Київ, вул. Маккейна Джона, 7-Б, яка використовується ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» (), а саме:

- мобільний телефон Iphone 16 Pro Max, Desert Titanium, s/n: НОМЕР_1 , що належить заступнику комерційного директора ТОВ «Смарт Медікал Центр» ОСОБА_7 , із встановленим паролем систем логічного захисту «140219»;

- ноутбук «Acer Aspire 5» сірого кольору, s/n: NXKN4EU00244900A603400;

- флешнакопичувач Good Ram 4GB білого кольору;

- флешнакопичувач Good Ram 16GB чорного кольору;

- аркуші формату A5 із чорновими записами із зазначеними прізвищами, сумами, відсотками тощо на 2 арк.;

- посадова інструкція заступника комерційного директора ТОВ «Смарт Медікал Центр» ОСОБА_7 на 2 арк.;

- схема структури власності «Смарт Медікал» на 1 арк.;

- роздруківка із переліком працівників (лікарів) та чорновими записами, що стосуються нарахування заробітної плати на 2 арк.;

- роздруківки із переліками працівників (лікарів) та чорновими записами, що зокрема стосуються нарахування та виплати заробітної плати на 26 арк.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору «Нерета 1.I.» у якому містяться грошові кошти у сумі 10 427 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_11 » у якому містяться грошові кошти у сумі 8 740 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_12 » у якому містяться грошові кошти у сумі 1 458 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_13 » у якому містяться грошові кошти у сумі 22 490 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_14 » у якому містяться грошові кошти у сумі 888 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_15 » у якому містяться грошові кошти у сумі 3 133 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_16 » у якому містяться грошові кошти у сумі 1 136 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_17 » у якому містяться грошові кошти у сумі 7 037 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_18 » у якому містяться грошові кошти у сумі 34 753 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_19 » у якому містяться грошові кошти у сумі 27 579 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_20 » у якому містяться грошові кошти у сумі 1 269 грн.;

- чорнові записи із прізвищами працівників та відмітками біля прізвищ на 2 арк.;

- роздруківка із переліком працівників та відмітками біля прізвищ на 5 арк.;

- грошові кошти у купюрах різною номінальною вартістю у загальній кількості 1 073 500 грн.;

- грошові кошти у монетах різною номінальною вартістю у загальній кількості 12 044 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_21 » у якому містяться грошові кошти у сумі 238 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_21 » у якому містяться грошові кошти у сумі 290 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Медікал Центр» - адвокат ОСОБА_6 та представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апеляційну скаргу задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2025 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_9 у повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_8 просила скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в частині накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон Iphone 16 Pro Max (п. 1 резолютивної частини ухвали) та грошові кошти у сумі 1 073 500 грн (п. 23 резолютивної частини ухвали) та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон Iphone 16 Pro Max та грошові кошти у сумі 1 073 500 грн.

На обґрунтування своєї апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованою, та такою, що постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відтак, вона підлягає скасуванню з огляду на наступне.

ТОВ «Смарт Медікал Центр», як власник значної частини арештованого майна, жодних повісток чи повідомлень про призначений судовий розгляд не отримувало, у зв?язку з чим було позбавлене можливості реалізувати свої процесуальні права на участь у судовому засіданні, права надавати пояснення та заперечення проти доводів прокурора. Це порушення ставить під сумнів законність та обгрунтованість постановленої ухвали, оскільки слідчий суддя ухвалив рішення без урахування позиції сторони, чиїх прав та інтересів воно безпосередньо стосується.

Апелянт зазначає, що підставою для скасування даної ухвали є той факт, що питання про арешт саме цього майна вже було вирішено в судовому, в тому числі апеляційному порядку. Судом апеляційної інстанції ухвалено остаточне рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора, і це рішення набрало законної сили. Повторне звернення прокурора з тотожним клопотанням до слідчого судді не передбачено нормами КПК України та свідчить про застосування неналежної правової процедури. Так, 17.06.2025 року прокурор уже звертався до суду з аналогічним клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час того ж самого обшуку, проведеного детективами БЕБ 11.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку. За результатом апеляційного перегляду ухвалою Київського апеляційного суду від 16.09.2025 апеляційні скарги сторони захисту задоволено, вищевказану ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2025 року скасовано, та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовлено.

Варто підкреслити, шо прокурор був особисто присутній під час розгляду, та був достеменно обізнаний зі змістом цього судового рішення.

Проте, повністю ігноруючи імперативні вимоги статті 172 КПК України та принцип обов`язковості судових рішень, свідомо дезінформуючи слідчого суддю (що прямо вбачається з відсутності в оскаржуваному рішенні будь-якого посилання на попередню ухвалу слідчого судді та ухвалу суду апеляційної інстанції), прокурор, з метою уникнення обов`язку повернути майно його законним власникам, повторно звернувся з новим клопотанням про накладення арешту на це ж саме майно. Такі дії є нічим іншим, як спробою обійти законну силу остаточного судового рішення, попри те, що питання про арешт цього майна вже було вирішене судом апеляційної інстанції. Подібне свавілля з боку сторони обвинувачення не лише підриває довіру до органів прокуратури, але й свідчить про абсолютну неповагу до вимог чинного законодавства та повністю нівелює фундаментальні принципи кримінального провадження, закріплені у ст. 7 КПК України, зокрема верховенство права та законність.

Окрім цього, сама ухвала слідчого судді є повністю необгрунтованою та постановленою з грубими порушеннями як норм процесуального, так і матеріального права.

Зокрема, в оскаржуваній ухвалі повністю відсутнє належне обгрунтування підстав для накладення арешту, а її зміст не дозволяє встановити, які саме докази досліджував слідчий суддя і які з них переконали його в наявності об`єктивної необхідності застосування такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження. Сама лише наявність кримінального провадження та формальної постанови про визнання майна речовими доказами, на що вказує слідчий суддя, за відсутності доведеності ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, не може слугувати достатньою та самостійною підставою для накладення арешту та обмеження права власності

Більше того, слідчий суддя вніс до мотивувальної частини ухвали інформацію, що не відповідає дійсності, ствердивши, що власники майна були належним чином повідомлені про розгляд даного клопотання. Це твердження є категорично неправдивим, оскільки жодних повідомлень, SMS, повісток чи телефонних дзвінків від суду на адресу власників майна чи їхніх представників не надходило. З клопотання чітко вбачається, що прокурор просить накласти арешт не тільки на майно, яке використовується ТОВ «Смарт Медікал Центр» а й на особисте майно фізичної особи - ОСОБА_7 та інших фізичних осіб. Таким чином, слідчий суддя, за відсутності для цього будь-яких законних підстав, провів розгляд клопотання прокурора без участі власників майна, чим грубо порушив їхнє фундаментальне право на захист та позбавив можливості надати свої заперечення та доводи. Таке порушення принципу змагальності є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Окрім цього, ознайомлення з матеріалами судової справи свідчить про те, що слідчий суддя розглянув клопотання прокурора суто формально, без належного з`ясування обставин, що мають істотне значення.

Фактичне вилучення майна відбулося 11.06.2025, а клопотання про накладення на нього арешту, в межах даної судової справи, було подано лише 17.10.2025, тобто з пропуском встановленого законом строку на понад чотири місяці.

Ця обставина, відповідно до вимог статті 169 КПК України, створювала для сторони обвинувачення безумовний обов`язок негайно повернути вилучені кошти їх власнику одразу після спливу 48-годинного терміну.

Слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, був зобов`язаний перевірити дотримання цієї вимоги. Його бездіяльність у цьому питанні свідчить про неналежний підхід до розгляду клопотання та є самостійною підставою для скасування ухвали.

Суд повністю проігнорував фундаментальний принцип, що втручання у право власності третьої особи вимагає виняткових та переконливих доказів. Слідчий суддя наклав арешт на особистий мобільний телефон заступника комерційного директора ОСОБА_7 та її особисті заощадження в сумі 1 073 500 грн (п.п. 1, 23, ухвали), не обгрунтувавши свою думку щодо можливості використання цих коштів та телефону стороною обвинувачення, як доказу ухилення від сплати податків юридичною особою. Це є прямим порушенням принципу презумпції невинуватості та стандартів доказування (ст. 17 КПК України), адже саме сторона обвинувачення зобов`язана довести зв`язок майна зі злочином.

Більш того, прокурор просив накласти арешт на грошові кошти як на речовий доказ при тому, що купюри, самі по собі, не містять на собі слідів ухилення від сплати податків чи виплати заробітної плати в готівковій формі.

На цих купюрах не написано їх цільове призначення. Прокурор не вказував у клопотанні, що саме він має намір робити з цими коштами і яким чином їх арешт допоможе стороні обвинувачення довести склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України.

Щодо грошових коштів у конвертах. Накладаючи арешт на грошові кошти в конвертах, які, до речі, належать не ТОВ «Смарт Медікал Центр», а його колективу, слідчий суддя не співставив між собою подані прокурором докази. Так, у клопотанні прокурор вказує на те, що гроші у конвертах призначені для виплати неофіційної заробітної плати лікарям і пов`язує не експертним висновком щодо ноутбука комерційного директора ТОВ «Смарт Медікал Центр» та табличками, в яких фігурують прізвища лікарів. Втім, у цих табличках відсутні такі суми коштів, як виявлені в конвертах. Ба більше - слідством було вилучено 13 конвертів, а у ТОВ «Смарт Медікал Центр» нараховується близько 500 найманих працівників. Це повністю спростовує логіку прокурора.

Прокурор у клопотанні та суддя в ухвалі не навели жодного конкретного, детального та мотивованого обгрунтування, які саме сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, збереглися на кожному конкретному вилученому предметі.

Апелянт звертає увагу й на те, що сам дозвіл на обшук, наданий ухвалою слідчого судді, не поширювався на грошові кошти. Аналіз судового рішення переконливо свідчить, що детектив у своєму клопотанні не порушував питання про вилучення готівки, а отже суд, обмежений рамками клопотання, відповідного дозволу й не надавав.

Отже, офіційна фабула кримінального правопорушення чітко вказує, що ймовірний злочин полягає у безготівкових операціях з іншими суб`єктами господарювання. При цьому в цій фабулі взагалі не йдеться про будь-як порушення, пов`язані з виплатою заробітної плати готівкою. Це повністю руйнує логічний зв`язок між вилученими готівковими коштами та предметом доказування.

Щодо інших речей та документів. Слідчим суддею також накладено арешт на два флеш-накопичувачі, при цьому у клопотанні прокурора, а відтак і в оскаржуваній ухвалі, відсутні не те що докази, а навіть мінімальні припущення про те, що на цих носіях міститься будь-яка інформація, яка стосується даного кримінального провадження. Арешт накладено фактично «про всяк випадок», що є абсолютно неприпустимим та свідчить про повну відсутність правового обгрунтування для такого втручання.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речові докази, які були вилучені, повинні бути оглянуті, опечатані та упаковані перед їх визнанням речовими доказами постановою слідчого.

Як вбачається з матеріалів справи прокурором не було надано протоколів огляду більшої частини вилученого майна, із заявлених 26 пунктів, огляду піддавались лише телефон та ноутбук. Визнання всього майна речовими доказами постановою детектива від 12.06.2025 без попереднього належного огляду є грубим порушенням закону. Таке порушення ставить під сумнів сам статус вилученого майна як «речових доказів».

Слідчий суддя, не перевіривши дотримання цієї процедури та не маючи перед собою протоколів огляду, не мав об`єктивної можливості пересвідчитись у наявності «достатніх підстав» для арешту (ст. 170 КПК України).

Погоджуючись із арештом майна, статус якого є сумнівним, суд легалізував незаконні дії органу досудового розслідування.

Окрім того факту, що питання про арешт зазначеного майна вже було предметом судового розгляду та остаточного вирішення, включно з перевіркою в суді апеляційної інстанції, наявні й інші, не менш вагомі та очевидні підстави для відмови у накладенні арешту, зокрема на комп`ютерну техніку та мобільний телефон. Зокрема, самим прокурором до клопотання було долучено висновок експерта від 24.09.2025, яким зафіксовано результати проведеного експертного дослідження вилученого мобільного телефону та ноутбуку.

Представник власника майна наголошує, що коли прокурор звертався з першим клопотанням про накладення арешту на це ж саме майно, його ключовим і єдиним аргументом була необхідність забезпечення проведення експертизи. Наразі, як визнає сам прокурор, надавши відповідний висновок, ця експертиза вже проведена, а отже, первинна мета арешту є повністю досягнутою та вичерпаною. Відповідно, зазначений раніше аргумент очікувано зник із нового клопотання.

Між тим подальше утримання майна під арештом вимагає доведення існування актуальних, а не минулих підстав для такого обмеження прав власності. Проте прокурор не навів жодних нових, переконливих об`єктивних підстав, які б виправдовували подальше втручання у право власності після завершення дослідження. Слідчий суддя, у свою чергу всупереч своїм обов`язкам, не встановив і не зазначив в ухвалі наявності таких нових підстав, фактично санкціонувавши безстроковий арешт майна за відсутності будь-якої процесуальної мети.

Щодо інших доказів, якими прокурор обгрунтував своє клопотання, то їх аналіз вказує на явне намагання ввести суд в оману шляхом маніпуляцій та свідомого викривлення фактів.

Також адвокат вказує, що було порушено принцип пропорційності; мета арешту є ілюзорною, оскільки готівкові кошти не є об`єктом дослідження економічних експертиз у справах про ухилення від сплати податку на прибуток, їх арешт не слугує меті «збереження доказів», а є лише формою тиску.

Адвокат ОСОБА_8 на обгрунтування своєї апеляційної скарги зазначила, що вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною та необгрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неповнотою судового розгляду. Зазначена ухвала постановлена без встановлення належних підстав для арешту майна та є невиправданим і непропорційним втручанням у право власності ОСОБА_7 , що є підставою для її скасування в апеляційному порядку.

Слідчий суддя проігнорував вимоги ст.ст. 42, 64-2 та 172 КПК України, та не залучив власника майна до розгляду. Як наслідок, було ухвалене незаконне та необгрунтоване рішення про накладення арешту на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , а не юридичній особі, діяльність якої, як вбачається із ухвали, є предметом досудового розслідування, що здійснюється БЕБ України.

Апелянт зазначає, що питання накладення арешту на грошові кошти в розмірі 1 073 500 грн та мобільний телефон Iphone 16 Pro Max вже розглядалось судом раніше, де за наслідками апеляційного розгляду вже було відмовлено прокурору у задоволенні його клопотання.

Представник власника майна звертає увагу суду на те, що прокурор при зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, пропустив 48-годинний строк звернення, оскільки клопотання про арешт майна, вилученого під час обшуку, який відбувся 11.06.2025, надійшло до суду 20.10.2025 року.

Слідчим суддею не було належно оцінено правову підставу для накладення арешту з метою збереження речових доказів. Він формально послався на наявність постанови детектива про визнання майна речовими доказами, проте не здійснив належного судового контролю. Ні в оскаржуваній ухвалі, ні в самій постанові детектива не було наведено жодного мотиву, на підставі яких даних було встановлено, що грошові кошти та мобільний телефон відповідають критеріям речового доказу, визначеним у ст. 98 КПК України.

Адвокат стверджує, що вилучення мобільного телефону відбулось із низкою порушень. Оскільки ОСОБА_7 добровільно надала детективам пароль від свого мобільного телефону, усунувши будь-які перешкоди в доступі до інформації. За таких умов слідчий був зобов`язаний скопіювати інформацію на місці, а сам пристрій повернути власниці.

Апелянт зазначає, що як і клопотання прокурора, так і оскаржувана ухвала просто констатують факт вилучення грошей, повністю ігноруючи необхідність обгрунтування, чому ці кошти підлягають арешту. При цьому ігнорується ключове зауваження, внесене до протоколу обшуку: це є особисті збереження ОСОБА_7 , які зберігались за погодженням з керівництвом.

Злочин, передбачений ст. 212 КК України, доводиться виключно фінансово-господарськими та первинними бухгалтерськими документами. Сама по собі наявність готівки у працівника підприємства сьогодні ніяким чином не є доказом того, що саме товариство у минулому не сплатило податки. Ці кошти можуть мати абсолютно легальне походження, наприклад бути особистими заощадженнями, результатом продажу майна, подарунком, тощо, що ні прокурор, ні суд навіть не намагались спростувати.

У клопотанні про арешт прокурор навіть не намагався довести, що ці грошові кошти мають ознаки речових доказів. Він не вказав, що на купюрах є якісь сліди злочину, або що з ними плануються будь-які експертні дослідження.

Таким чином, арешт цих грошових коштів є незаконним як через відсутність зв?язку з предметом розслідування, так і через сумнівність законності самого первинного вилучення.

В судове засідання не з`явився власник майна, про дату, час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників власника майна ТОВ «Смарт Медікал Центр» - адвоката ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги та просила їх задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_9 , який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Офісом Генерального прокурора забезпечується нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000021 від 27.03.2025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, досудове розслідування в якому здійснюється детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» (), бенефіціарними власниками якого являються ОСОБА_22 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_23 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яким також підконтрольні ТОВ «СМАРТ КЛІНІКА» (), ТОВ «ФАЙНА КЛІНІКА» (0), ТОВ «ГЛОБАЛ МЕДІКАЛ НЕТВОРК» (), ТОВ «МЕДІКАЛ БІЗНЕС КАТАЛІСТ» (), діючи у період з 01.01.2021 по 31.12.2024, з метою ухилення від сплати податку на прибуток, шляхом безпідставного перерахування грошових коштів та відображення фінансово-господарських операцій з придбання товарів, робіт, послуг, які фактично не відбулися, по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_24 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ФОП ОСОБА_25 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_26 (РНОКПП НОМЕР_6 ), ФОП ОСОБА_27 (РНОКПП НОМЕР_7 ), ТОВ «Бізнес-бухгалтер» (), ФОП ОСОБА_28 (РНОКПП НОМЕР_8 ), ФОП ОСОБА_29 (РНОКПП НОМЕР_9 ), ФОП ОСОБА_30 (РНОКПП НОМЕР_10 ), ФОП ОСОБА_31 (РНОКПП НОМЕР_11 ), ФОП ОСОБА_32 (РНОКІ НОМЕР_12 ), ФОП ОСОБА_33 (РНОКПП НОМЕР_13 ), ТОВ «Центербуд» (), ТОВ «Асс сервіс» (), ФОП ОСОБА_34 (РНОКП НОМЕР_14 ), ФОП ОСОБА_35 (РНОКПП НОМЕР_15 ), ФОП ОСОБА_36 (РНОКПП НОМЕР_16 ), ФОП ОСОБА_37 (РНОКПП НОМЕР_17 ), ФОП ОСОБА_38 (РНОКПП НОМЕР_18 ), ФОП ОСОБА_39 (РНОКПП НОМЕР_19 ), ФОП ОСОБА_40 (РНОКПП НОМЕР_20 ), ФОП ОСОБА_41 (РНОКПП НОМЕР_21 ), ФОП ОСОБА_42 (РНОКПП НОМЕР_22 ), ФОП ОСОБА_43 (РНОКПП НОМЕР_23 ), ФОП ОСОБА_44 (РНОКПП НОМЕР_24 ), ФОП ОСОБА_45 (РНОКПП НОМЕР_25 ), ФОП ОСОБА_46 (РНОКПП НОМЕР_26 ), ФОП ОСОБА_47 (РНОКПП НОМЕР_27 ), ФОП ОСОБА_48 (РНОКПП НОМЕР_28 ), ФОП ОСОБА_49 (РНОКПП НОМЕР_29 ), ФОП ОСОБА_50 (РНОКПП НОМЕР_30 ), ФОП ОСОБА_51 (РНОКПП НОМЕР_31 ), ФОП ОСОБА_52 (РНОКПП НОМЕР_32 ), ФОП ОСОБА_53 (РНОКПП НОМЕР_33 ), ФОП ОСОБА_54 (РНОКПП НОМЕР_34 ), ФОП ОСОБА_55 (РНОКПП НОМЕР_35 ), ФОП ОСОБА_56 (РНОКПП НОМЕР_36 ), ФОП ОСОБА_57 (РНОКПП НОМЕР_37 ), ФОП ОСОБА_58 (РНОКПП НОМЕР_38 ), ФОП ОСОБА_59 (РНОКПП НОМЕР_39 ), ФОП ОСОБА_60 (РНОКІ НОМЕР_40 ), ФОП ОСОБА_61 (РНОКПП НОМЕР_41 ), ФОП ОСОБА_62 (РНОКПП НОМЕР_42 ), ФОП ОСОБА_63 (РНОКПП НОМЕР_43 ), ФОП ОСОБА_23 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_64 (РНОКПП НОМЕР_44 ), ТОВ «Медікал Бізнес Каталіст» (), на загальну суму 105 730 454,86 грн, в порушення п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, завищили значення показника у рядку 2050 Звіту про фінансові результати «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)», внаслідок чого ухилились від сплати податку на прибуток у сумі 19 031 481 грн, що є особливо великим розміром.

Згідно аналітично-інформаційних відомостей, ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» () зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Лук`яненка Левка, будинок 19А, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві. Основний вид діяльності за КВЕД:_86.21 Загальна медична практика. Керівник підприємства: ОСОБА_22 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Засновники: ОСОБА_22 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_23 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Згідно матеріалів досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» () у період 2021-2024 років документально відобразили придбання послуг та товарів у суб`єктів ризикової категорії, які мають ознаки фіктивності, та пов`язаних суб`єктів а саме: ФОП ОСОБА_24 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ФОП ОСОБА_25 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_26 (РНОКПП НОМЕР_6 ), ФОП ОСОБА_27 (РНОКПП НОМЕР_7 ), ТОВ «Бізнес-бухгалтер» (), ФОП ОСОБА_28 (РНОКПП НОМЕР_8 ), ФОП ОСОБА_29 (РНОКПП НОМЕР_9 ), ФОП ОСОБА_30 (РНОКПП НОМЕР_10 ), ФОП ОСОБА_31 (РНОКПП НОМЕР_11 ), ФОП ОСОБА_32 (РНОКПП НОМЕР_12 ), ФОП ОСОБА_65 (РНОКПП НОМЕР_13 ), ТОВ «Центербуд» (), ТОВ «Асс сервіс» (), ФОП ОСОБА_34 (РНОКПП НОМЕР_14 ), ФОП ОСОБА_35 (РНОКПП НОМЕР_15 ), ФОП ОСОБА_36 (РНОКПП НОМЕР_16 ), ФОП ОСОБА_37 (РНОКПП НОМЕР_17 ), ФОП ОСОБА_38 (РНОКПП НОМЕР_18 ), ФОП ОСОБА_66 (РНОКПП НОМЕР_19 ), ФОП ОСОБА_40 (РНОКПП НОМЕР_20 ), ФОП ОСОБА_41 (РНОКПП НОМЕР_21 ), ФОП ОСОБА_42 (РНОКПП НОМЕР_22 ), ФОП ОСОБА_43 (РНОКПП НОМЕР_23 ), ФОП ОСОБА_44 (РНОКПП НОМЕР_24 ), ФОП ОСОБА_45 (РНОКПП НОМЕР_25 ), ФОП ОСОБА_46 (РНОКПП НОМЕР_26 ), ФОП ОСОБА_47 (РНОКПП НОМЕР_27 ), ФОП ОСОБА_48 (РНОКПП НОМЕР_28 ), ФОП ОСОБА_49 (РНОКПП НОМЕР_29 ), ФОП ОСОБА_50 (РНОКПП НОМЕР_30 ), ФОП ОСОБА_51 (РНОКПП НОМЕР_31 ), ФОП ОСОБА_52 (РНОКП НОМЕР_32 ), ФОП ОСОБА_53 (РНОКПП НОМЕР_33 ), ФОП ОСОБА_54 (РНОКПП НОМЕР_34 ), ФОП ОСОБА_55 (РНОКПП НОМЕР_35 ), ФОП ОСОБА_56 (РНОКПП НОМЕР_36 ), ФОП ОСОБА_57 (РНОКПП НОМЕР_37 ), ФОП ОСОБА_58 (РНОКПП НОМЕР_38 ), ФОП ОСОБА_59 (РНОКПП НОМЕР_39 ), ФОП ОСОБА_60 (РНОКПП НОМЕР_40 ), ФОП ОСОБА_61 (РНОКПП НОМЕР_41 ), ФОП ОСОБА_62 (РНОКПП НОМЕР_42 ), ФОП ОСОБА_63 (РНОКПП НОМЕР_43 ), ФОП ОСОБА_23 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_64 (РНОКПП НОМЕР_44 ), ТОВ «Медікал Бізнес Каталіст» (). Тлужбовими особами ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» (), у період 2021-2024 років, зафіксовано формальне здійснення фінансово-господарських операцій, які не мали реального вираження, щодо придбання послуг, робіт та товарів, з рядом суб?єктів (неплатниками ПДВ), здійснено списання грошових коштів з розрахункових рахунків ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР», що призвело до завищення та безпідставного формування суми витрат, що як наслідок спричинило заниження податку на прибуток. Таким чином, під час здійснення досудового розслідування, встановлено ознаки злочинної схеми кримінального правопорушення, в якій задіяне ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» (), інші пов`язані суб`єкти, що полягає у незаконному формуванні витрат, що призвело до заниження податку на прибуток. Таким чином, в порушення пп. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. N 318 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248; ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV із змінами та доповненнями, ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» () завищено значення показника у рядку 2050 віту про фінансові результати «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» на 105 730 454,86 грн, що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 19 031 481 грн.

Вищезазначені обставини підтверджуються висновком аналітичного продукту № 9.3/3.3.3/1991-25 від 18.03.2025, складеним у порядку ст. 22 ЗУ «Про Бюро економічної безпеки України».

Окрім того, в ході досудового розслідування виявлено обставини, що свідчать про порушення службовими особами ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» () податкового та трудового законодавства, в тому числі під час нарахування та виплати заробітної плати найманим співробітникам. Так, ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» здійснює нарахування та виплату заробітної плати в двох формах: офіційна частина зараховується на мінімальному рівні та відображається в податковій звітності підприємства, тоді як основна частина заробітної плати виплачується неофіційно - у вигляді готівкових коштів без належного документального оформлення шляхом передачі «з рук в руки», що відбувається кожного місяця безпосередньо за участю керівників філій ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» та інших довірених осіб. Тіньова частина доходів співробітників не оподатковується податком на доходи фізичних осіб (ПІДФО) та військовим збором, внаслідок чого державному бюджету України завдаються значні збитки та втрати у вигляді ненадходжень податків та інших загальнообов?язкових платежів. Виплата неофіційної зарплати в готівковій формі ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» () фіксується його службовими особами, керівниками філій «Smart medical center», а необліковані готівкові кошти зберігаються за адресами здійснення діяльності зазначеної клініки та інших місцях.

Враховуючи вищевикладене, досудовим розслідуванням встановлено злочинну схему кримінального правопорушення, протиправна діяльність якої направлена умисне ухилення від сплати податків, зборів та обов`язкових платежів в особливо великих розмірах, що кваліфікується за ч. 3 ст. 212 КК України.

Ha цей час стороною обвинувачення у порядку, передбаченому ст. 91 КПК України, здійснюється збирання, перевірка та оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За результатами проведених під час досудового розслідування слідчих (розшукових) дій здобуто об?єктивні відомості, що службовими особами ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» (), з метою здійснення фінансово-господарської діяльності, зберігання предметів, речей та документів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, використовуються нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Маккейна Джона, будинок 7-Б, які відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на праві власності належать ОСОБА_27 , ОСОБА_67 , ОСОБА_23 .

Так, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_68 від 28.05.2025 (справа №761/21514/25, провадження № 1-кс/761/14609/2025) проведено обшук нежитлових приміщень, які використовуються ТОВ «Смарт Медікал Центр» (), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Маккейна Джона, 7-Б.

За результатами проведеного обшуку, виявлено та вилучено:

1) Мобільний телефон Iphone 16 Pro Max, Desert Titanium, s/n: H26MXX31KG, що належить заступнику комерційного директора ТОВ «Смарт Медікал Центр» ОСОБА_7 , із встановленим паролем систем логічного захисту «140219»;

2) Ноутбук «Acer Aspire 5» сірого кольору, s/n: NXKN4EU00244900A603400;

3) Флешнакопичувач Good Ram 4GB білого кольору;

4) Флешнакопичувач Good Ram 16GB чорного кольору;

Аркуши формату A5 із чорновими записами із зазначеними прізвищами, сумами, відсотками тощо на 2 арк.

6) Посадова інструкція заступника комерційного директора ТОВ «Смарт Медікал Центр» ОСОБА_7 на 2 арк.

7) Схема структури власності «Смарт Медікал» на 1 арк.

8) Роздруківка із переліком працівників (лікарів) та чорновими записами, що стосуються нарахування заробітної плати на 2 акр.

9) Роздруківки із переліками працівників (лікарів) та чорновими записами, що зокрема стосуються нарахування та виплати заробітної плати на 26 акр.

10) Паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_69 » у якому містяться грошові кошти у сумі 10 427 грн.;

11) Паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_11 » у якому містяться грошові кошти у сумі 8 740 грн.;

12)Паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_12 » у якому містяться грошові кошти у сумі 1 458 грн.;

13) Паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_13 » у якому містяться грошові кошти у сумі 22 490 грн.;

14)Паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_14 » у якому містяться грошові кошти у сумі 888 грн.;

15)Паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою

синього кольору « ОСОБА_15 » у якому містяться грошові кошти у сумі 3 133 грн.;

16) Паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_16 » у якому містяться грошові кошти у сумі 1 136 грн.;

17) Паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_17 » у якому містяться грошові кошти у сумі 7 037 грн.;

18)Паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_18 » у якому містяться грошові кошти у сумі 34 753 грн.;

19)Паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_19 » у якому містяться грошові кошти у сумі 27 579 грн.;

20)Паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_20 » у якому містяться грошові кошти у сумі 1 269 грн.;

21) Чорнові записи із прізвищами працівників та відмітками біля прізвищ на 2 арк.

22)Роздруківка із переліком працівників та відмітками біля прізвищ на 5 арк.

23) Грошові кошти у купюрах різною номінальною вартістю у загальній кількісті 1 073 500 грн.;

24) Грошові кошти у монетах різною номінальною вартістю у загальній кількісті 12 044 грн.;

25) Паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_21 » у якому містяться грошові кошти у сумі 238 грн.;

26)Паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_21 » у якому містяться грошові кошти у сумі 290 грн.

Виявлені предмети, речі та документи вилучалися в межах виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_68 від 28.05.2025 (справа №761/21514/25, провадження № 1-кс/761/14609/2025).

Також, детективом винесено постанову про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи щодо виявлених мобільних телефонів, ноутбуків, електронних носіїв інформації.

Вилучені речі являються доказом вчиненого злочину, тому 12 червня 2025 року детективом визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову. Таким чином, вилучені за адресою: м. Київ, вул. Маккейна Джона, 7-Б, предмети, речі та документи, є речовими доказами, оскільки зберегли на собі сліди вчинених кримінальних правопорушень, а тому можуть бути використані як докази фактів та обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

17.10.2025 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому просив накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, які вилучені за результатами проведеного обшуку за адресою: м. Київ, вул Маккейна Джона, 7-Б, яка використовується ТОВ «Смарт Медікал Центр».

Клопотання прокурор мотивував тим, що відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів № 1272-95/2025.01-7 від 24.09.2025, у вилучених об`єктах дослідження виявлено файли, які являють собою фінансово-господарські документи, таблиці, листування у мобільних застосунках (месенджерах), інші форми збереженої в електронному форматі інформації, та стосуються взаємовідносин ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» () з фізичними особами-підприємцями, за рахунок яких ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» формувало витрати, що призвело до ухилення від сплати податків, а саме: ФОП ОСОБА_70 , ФОП ОСОБА_71 , ФОП ОСОБА_72 , ФОП ОСОБА_73 , ФОП ОСОБА_74 , ФОП ОСОБА_75 , ФОП ОСОБА_76 , ФОП ОСОБА_23 , ФОП ОСОБА_77 , ФОП ОСОБА_25 , ФОП ОСОБА_27 , ФОП ОСОБА_78 , ФОП ОСОБА_79 , ФОП ОСОБА_26 , ФОП ОСОБА_80 , ФОП ОСОБА_81 , ТОВ «Центербуд», ФОП ОСОБА_82 . Окрім того в об?єкті дослідження виявлено встановлені мобільні застосунки клієнтських сервісів «Приват24», «my Raif від Райфайзен Банку», OLD Raiffeisen online», рахунки у яких використовує ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» з метою здійснення «ризикових» операцій з перерахування коштів в адресу фізичних осіб-підприємців.

В ході огляду вмісту файлів, які містять в найменуванні фрагмент назви «SMC ZP» та були скопійовані в ході проведення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів встановлено, що в них містяться дані та інформація, що стосуються нарахування та виплати неофіційної заробітної плати співробітникам ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» () помісячно (доплати), формату, способу виплати такої заробітної плати, її оподаткування, умов роботи, домовленостей, кількості відпрацьованих годин, нарахованих податків та інша інформація, що містить дані про обставини вчинення кримінального правопорушення, за період з лютого 2021 року по квітень 2024 року.

В ході проведеного огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_22 , директору ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР», встановлено, що в ньому міститься інформація, а саме листування у мобільних застосунках (месенджерах) щодо нарахування та виплати неофіційної зарплати найманим працівникам ТОВ «Смарт Медікал Центр». Наявне листування в електронній формі з ОСОБА_7 , що стосується виплати неофіційної заробітної плати у готівковій формі працівникам філій ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР».

Також, на вилученому в ході обшуку мобільному телефоні заступника комерційного директора ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» (), ОСОБА_7 встановлено наявність фінансово-господарських документів ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» () щодо взаємовідносин з покупцями та постачальниками, документів, що містять реквізити фізичних осіб-підприємців - постачальників ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР», банківські документи ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР», перелік працівників ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР», нотатки з реквізитами підконтрольних ФОП-ів. Окрім того встановлено, що в мобільному телефоні міститься інформація, а саме листування у мобільному застосунку (месенджері) зі співробітниками ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР», що стосуються розмірів нарахування та виплат сум коштів, пов`язаних із діяльністю фізичних осіб-підприємців, інформація щодо залишку коштів в сейфі, а також інші відомості, що мають значення для досудового розслідування.

На вилучених в ході обшуку флеш-накопичувачах встановлено наявність відомостей, що стосуються переліків працівників ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР», нарахування заробітної плати працівникам, розмірів оплати працівникам, а також інші відомості, що мають значення для досудового розслідування.

Таким чином вилучені в ході обшуку матеріальні об`єкти є речовими доказами, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вилучені грошові кошти в паперових конвертах являються необлікованими (неоприбуткованими) готівковими коштами, які отримані за результатом здійснення протиправної діяльності ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» не мають документального підтвердження, отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в подальшому мали бути використані для виплати неофіційної заробітної плати співробітникам ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» () в готівковій формі. Виявлена в ході огляду інформація та відомості, що містяться на вилучених матеріальних об`єктах, мають значення для досудового розслідування, оскільки має доказове значення та підтверджує протиправну діяльність службових осіб ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» ().

Ураховуючи наведене, з метою виконання завдань кримінального провадження, всебічного, повного і неупередженого дослідження стороною обвинувачення обставин кримінального провадження та збереження речових доказів необхідним є застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

В інший спосіб, ніж накласти арешт на речові докази у вигляді предметів, речей та документів, вилучених за адресою: м. Київ, вул. Маккейна Джона, 7-Б, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, неможливо забезпечити виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування даного виду заходу забезпечення суттєво зашкодить кримінальному провадженню, може привести до втрати та знищення речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000021 від 27.03.2025 року.

Накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку за адресою: м. Київ, вул. Маккейна Джона, 7-Б, яка використовується ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» (), а саме:

- мобільний телефон Iphone 16 Pro Max, Desert Titanium, s/n: НОМЕР_1 , що належить заступнику комерційного директора ТОВ «Смарт Медікал Центр» ОСОБА_7 , із встановленим паролем систем логічного захисту «140219»;

- ноутбук «Acer Aspire 5» сірого кольору, s/n: NXKN4EU00244900A603400;

- флешнакопичувач Good Ram 4GB білого кольору;

- флешнакопичувач Good Ram 16GB чорного кольору;

- аркуші формату A5 із чорновими записами із зазначеними прізвищами, сумами, відсотками тощо на 2 арк.;

- посадова інструкція заступника комерційного директора ТОВ «Смарт Медікал Центр» ОСОБА_7 на 2 арк.;

- схема структури власності «Смарт Медікал» на 1 арк.;

- роздруківка із переліком працівників (лікарів) та чорновими записами, що стосуються нарахування заробітної плати на 2 арк.;

- роздруківки із переліками працівників (лікарів) та чорновими записами, що зокрема стосуються нарахування та виплати заробітної плати на 26 арк.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору «Нерета 1.I.» у якому містяться грошові кошти у сумі 10 427 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_11 » у якому містяться грошові кошти у сумі 8 740 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_12 » у якому містяться грошові кошти у сумі 1 458 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_83 » у якому містяться грошові кошти у сумі 22 490 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_14 » у якому містяться грошові кошти у сумі 888 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_15 » у якому містяться грошові кошти у сумі 3 133 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_16 » у якому містяться грошові кошти у сумі 1 136 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_17 » у якому містяться грошові кошти у сумі 7 037 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_18 » у якому містяться грошові кошти у сумі 34 753 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_19 » у якому містяться грошові кошти у сумі 27 579 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_20 » у якому містяться грошові кошти у сумі 1 269 грн.;

- чорнові записи із прізвищами працівників та відмітками біля прізвищ на 2 арк.;

- роздруківка із переліком працівників та відмітками біля прізвищ на 5 арк.;

- грошові кошти у купюрах різною номінальною вартістю у загальній кількості 1 073 500 грн.;

- грошові кошти у монетах різною номінальною вартістю у загальній кількості 12 044 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_21 » у якому містяться грошові кошти у сумі 238 грн.;

- паперовий конверт із написом рукописним текстом кульковою ручкою синього кольору « ОСОБА_21 » у якому містяться грошові кошти у сумі 290 грн.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Постановляючи вказану ухвалу, слідчий суддя зазначив, що зазначене в клопотанні майно підпадає під ознаки речових доказів, оскільки воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Відповідно до положень статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто його власник, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що судом першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, та враховано, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникненню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу власника майна з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводів апеляційних скарг, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізації мету досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційних скарг про те, що орган досудового розслідування пропустив строк звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судці, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. При вирішенні питання про арешт майна, яке має значення для виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Таким чином, такої підстави для відмови в арешті майна як пропущення строку звернення з клопотанням КПК не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна як речових доказів (чи навіть з інших підстав), ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт.

Отже, сам по собі факт порушення строків звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає завданням кримінального провадження. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна не позбавляє таке майно доказової (у разі його арешту як речового доказу) чи забезпечувальної (при забезпеченні цивільного позову чи можливої конфіскації) «сили» в кримінальному провадженні, тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Крім того, варто зазначити, що сплив процесуального строку виконання обов`язку вжиття заходів до збереження майна не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії. Аналогічна правова позиція щодо правових наслідків пропуску строку виконання обов`язку детально висвітлена в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 08.04.2020 у справі №263/15845/2019.

Тобто, з одного боку порушення передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України строку є юридичним фактом, з яким закон пов`язує припинення режиму тимчасового вилучення майна (ст. 169 КПК України «Припинення тимчасового вилучення майна»), встановлює обов`язок негайно повернути майно особі, в якої воно було тимчасово вилучене, а з іншого - не є підставою для відмови в арешті майна.

Встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення про те, що вилучене майно може містити інформацію, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

З урахуванням наведеного, доводи представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про відсутність будь-яких об`єктивних доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 є передчасними та такими, що не є предметом оцінки слідчого судді під час розгляду клопотання про арешт майна.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу власника майна з можливістю арешту такого майна.

Слід зауважити і на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у тому числі усіх причетних до вказаного кримінального правопорушення осіб.

Доводи апеляційних скарг про те, що прокурор не мав права повторно звертатись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, питання щодо якого вже вирішувалось, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки чинним КПК України не передбачено заборону повторного звернення до суду з клопотанням про арешт майна, після відмови у його накладенні. Крім того, дане твердження не є вагомою умовою для скасування висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі, та не є підставою для її скасування.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Твердження апелянтів про те, що арештоване майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, є безпідставними, так як встановлені прокурором фактичні обставини кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вилучене при обшуку майно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянтів про те, що постанова від 12.06.2025 року про визнання майна речовими доказами не містить належного обґрунтування, так як вказана постанова слідчого, а також клопотання прокурора про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, всупереч твердженням представників власників майна, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема, посилання на те, що зазначене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить інформацію, яка має значення для встановлення фактів та обставин, що з`ясовуються під час кримінального провадження.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.

Посилання представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , на порушення органом досудового розслідування вимог ст. 168 КПК України, так як орган досудового розслідування мав можливість зняти копії інформації з вилученого мобільного телефону, а не вилучати його, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки, як убачається із клопотання прокурора, у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що вилучене майно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, за умови доведеності прокурором наявності беззаперечних підстав для накладення арешту на вилучене майно, порушення органами слідства вимог ст. 168 КПК України не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді та відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Не спростовують висновків слідчого судді і доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про неспівмірність обмеження прав власника майна ОСОБА_7 завданням кримінального провадження, оскільки на переконання колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, дійшов обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, з огляду на встановлені обставини даного кримінального провадження, зважаючи на те, що на час прийняття рішення вони вимагали вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту на вищезазначене майно.

Колегією суддів перевірено і доводи апелянтів про те, що судовий розгляд проведено без участі власників майна та його представників. Дана обставина знайшла своє підтвердження, однак колегія суддів цю обставину не вважає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що потягло б за собою скасування оскаржуваної ухвали, з урахуванням строків розгляду даної категорії клопотань відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, та з урахуванням того, що в такому випадку відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, у власника майна виникає право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Крім того, слід зауважити, що процесуальні права власника майна щодо подачі пояснень та заперечень стосовно накладеного арешту відновлено під час апеляційного розгляду, де останній не був обмеженим в своїх правах відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Інші доводи апеляційних скарг, на які посилаються апелянти, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційних скарг.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Медікал Центр» - адвоката ОСОБА_6 та представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4