ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3457/25 Справа № 215/6168/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2025 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

УхвалоюТернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2025 року задоволено подання начальника ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 3» відносно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що маються підстави для застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, який своєю поведінкою довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання про умовне-дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. Вважає передчасним висновок суду про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі. Зазначає, що ОСОБА_7 засуджено за вчинення тяжкого злочину, останній провину свою не визнає, у скоєному не кається, отже висновків щодо своєї злочинної поведінки не зробив. Зауважує, що залучення до робіт з благоустрою установи, прибирання території та додержання вимог правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, на які послався суд це обов`язок кожної засудженої особи та не свідчить про стан виправлення. Звертає увагу на оцінку ризиків вчинення повторного правопорушення та ймовірної безпеки для суспільства, які оцінені як середні, а також на підсумковий загальний бал за висновком щодо ступеня виправлення засудженого, який становить 92 бали. Наголошує, що психологічний стан засудженого вказує на те, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст.50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув визначений законом строк покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари, ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2021 року ОСОБА_7 , визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченного ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Початок строку 17.03.2021 року, кінець строку 22.10.2027 року.

Станом на 21.07.2025 року ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання, що складає 4 роки 4 місяці і 4 дні, невідбута частина складає 2 роки 3 місяці 1 день.

Колегія суддів зазначає, що п. 2 ч.3 ст. 81 Кримінального кодексу України перебачає можливість застосування умовно-дострокового звільнення стосовно осіб, які вчинили тяжкі злочини.

Разом з тим, апеляційним судом враховується не тільки факт відбуття засудженим певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Згідно характеристики ОСОБА_7 з 30.04.2021 зарахований до штату відділення соціально-психологічної служби з господарського обслуговування установи для подальшого відбування покарання. За час відбування покарання характеризується позитивно, має чотири заохочення, порушень режиму відбування покарання в установі не допускав, стягнення не застосовувались, на профілактичних обліках не перебував, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

Як убачається з психологічної характеристики засуджений ОСОБА_7 має низьку моральну нормативність, присутня незгода із загальноприйнятими моральними нормами та стандартами, непостійність, мінливість, ігнорування обов`язків, безпринципність, неорганізованість, можливість антисоціальної поведінки.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 підсумковий бал щодо ступеня виправлення засудженого становить 93 бали.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять переконливих доказів того, що засуджений ОСОБА_7 дійсно став на шлях виправлення, а тому висновок суду про можливість його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на цьому етапі відбування покарання є передчасним.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали, про відмову в задоволенні подання начальника ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 3» стосовно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

В задоволенні подання начальника Державної установи «Криворізька установа виконання покарань № 3» стосовно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді