Провадження № 1-кс/752/9268/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002851 від 07.10.2025,

встановив:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002851 від 07.10.2025.

В обґрунтування заяви посилається, що існують сумніви щодо упередженості слідчого ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_3 , як сторони справи, та надання очевидної переваги стороні «заявниці».

Слідчим ОСОБА_5 вчинялися слідчі дії поза межами досудового розслідування, що також свідчить про перевищення службових повноважень, відповідальність за яке передбачене ст. 365 Кримінального кодексу України «Перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу».

Повідомлення про підозру від 08.10.2025 р. є незаконним, оскільки в основу даного документу покладений недопустимий доказ, отриманий із істотним порушенням чинного процесуального закону, а саме ч. 3 ст. 214 КПК України.

Під час спроби вручення даного повідомлення батьку ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , працівниками правоохоронних органів було порушено численні норми Конституції України, Законів України та інших нормативних актів, які регулюють діяльність працівників поліції. Так, працівниками поліції, за участі старшого групи слідчих лейтенанта поліції ОСОБА_5 , обмежувалась свобода пересування ОСОБА_6 в межах власного нежитлового приміщення, ввівши в оману, що хочуть допитати його, як свідка, в рамках кримінального провадження і навіть заявивши, що він має право відмовитися від дачі свідчень, почали зачитувати повідомлення про підозру сину ОСОБА_3 , навіть попри те, що батько чітко та ясно заявляє, що живе сам і не знає, де син перебуває.

В кримінальному провадженні №0002851 від 07.10.2025 р. відсутній склад злочину як за ч.2 ст. 146 КК України, так і за ч. 1 ст. 382 КК України, чому не було надано належну оцінку слідчим ОСОБА_5 .

Вважає, що наведене є підставами, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого.

З огляду на це, просить задовольнити заяву.

В судовому засіданні 10.12.2025 року адвокат ОСОБА_7 заяву підтримав та просив задовольнити.

В судовому засіданні 10.12.2025 року прокурор просив відмовити в зволенні заяви в з підстав необґрунтованості.

Слідчий Голосіївського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, заперечення з приводу поданої заяви не подавала.

В судове засідання призначене до розгляду на 17.12.2025 року учасники судового розгляду не з`явилися та слідчим суддею визнано можливим розглянути заяву у їх відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши заяву про відвід, додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За приписами ч.1ст.77 КПК прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження (ч.ч. 1-3ст.80 КПК).

Виходячи з положень ч. 2 ст. 81 КПК України заяву про відвід слідчого під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, для відводу слідчого необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Приписами ч. 5 ст. 38 КПК України закріплено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Разом з тим, тлумачення положень ст. 77 КПК України дозволяє дійти висновку, що в даному випадку підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості слідчого. Згідно з цією нормою унеможливлюється участь слідчого в кримінальному провадженні за наявності обгрунтованого сумніву щодо його неупередженості.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

Європейський суд з прав людини, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Так, згідно правових позицій, висловлених у рішеннях ЄСПЛ, який констатує в аналогічних випадках порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. При цьому така інституція як «Суд» в розумінні практики ЄСПЛ має відноситься не тільки саме до суду, а і до інших державних органів в тому числі і прокуратури, а також органу досудового розслідування. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що слідчий є упередженим. Наведене свідчить про те, що підстави для відводу слідчого можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного та справедливого досудового розслідування, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників. Зазначені обставини вимагають від суду створити такі умови, які б гарантували відсутність в учасників кримінального провадження сумнівів щодо об`єктивності і неупередженості слідчого, який здійснює досудове розслідування.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, у ній не наведені обставини, які б безумовно давали достатні підстави слідчому судді для обґрунтованого сумніву в упередженості слідчого та його безпосередньої заінтересованості.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що інститут відводу від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення досудового розслідування. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості слідчого в результатах розслідуваного провадження, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З метою виключення ймовірності виникнення припущень щодо зацікавленості слідчого в результатах досудового розслідування, виникнення будь - яких сумнівів в його неупередженості, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про відвід.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву задовольнити.

Відвести слідчого Голосіївського управління поліції Національної поліції України ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002851 від 07.10.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1