Провадження № 1-кс/712/5712/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, подане у рамках кримінального провадження № 0000085 від 08.02.2025 за ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

До слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилученого 25.11.2025 в ході проведення обшуку.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000085 від 08.02.2025 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом надходження від ОСОБА_4 заяви про те, що 06.02.2025 остання розмістила оголошення про продаж дитячої куртки, через месенджер «Viber» з нею зв`язалась особа, яка представилась ОСОБА_5 , та виявила бажання купити куртку, після чого надіслала ОСОБА_4 посилання, за яким вона перейшла та у подальшому виявила несанкціоновані списання грошових коштів з її банківських рахунків на загальну суму 55 168 грн 36 коп.

В ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення може бути причетна ОСОБА_6 , за місцем проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 , 25.11.2025 було проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Редмі 9С», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 із сім картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Вказані речі постановою старшого слідчого слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 26.11.2025 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами, прокурор просить накласти арешт на вилучені 25.11.2025 в ході проведення обшуку речі.

Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор в судове засідання не з`явилась, натомість подала до суду 02.12.2025 заяву, у якій просить провести розгляд клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, від останньої 02.12.2025 надійшла заява, у якій вона просить клопотання про арешт майна розглянути без її участі, проти накладення арешту на її майно, вилучене в ході обшуку не заперечує.

Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені ст. 131, 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Мотиви та оцінка слідчого судді

Встановлено, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000085 від 08.02.2025 за ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході проведення обшуку 25.11.2025 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Редмі 9С», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 із сім картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Постановою старшого слідчого від 26.11.2025 вказані речі визнано речовими доказами.

Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження дають підстави стверджувати, що вилучене під час проведення обшуку майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернулась із клопотанням.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження мобільним телефоном марки «Редмі 9С», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 із сім картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вилученого 25.11.2025 в ході проведення обшуку, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1