Справа 688/4541/25
№ 1-кп/688/261/25
Вирок

Іменем України

22 грудня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000507 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черняхів Острозького району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, ветерана військової служби, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_4

31 серпня 2025 року близько 14 год 45 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, під час словесного конфлікту зі своєю дружиною ОСОБА_6 , будучи обуреним її діями та висловлюваннями, реалізуючи умисел, спрямований на заподіяння їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, із застосуванням фізичної сили, прицільно кинув металевий сотейник, яким влучив потерпілій в ділянку голови, а саме в праву скроневу ділянку.

Внаслідок вищевказаних умисних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 , яка відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особою, яка постраждала від домашнього насильства, тілесні ушкодження у вигляді поверхневої рани та синця в правій скроневій ділянці, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

2. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав. Дав суду показання, що металевим сотейником в ОСОБА_6 не кидав, звідки у неї з`явилася рана на голові не знає, може вдарилася об трубу чи котел у кухні, побачив її в кімнаті з кров`ю на обличчі. Між подружжям тривалий час існують неприязні відносини, дружина його обмовляє. Цивільний позов не визнав.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Винуватість ОСОБА_4 в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодженняпотерпілій ОСОБА_6 за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка дала суду показання, що в шлюбі з ОСОБА_4 вдруге, перший раз перебувала у шлюбі з 1979 року, другий з 2011 року, проживають разом, мають двох повнолітніх дітей. Між подружжям тривалий час існують неприязні відносини, мають роздільний побут, спільне господарство не ведуть. 31.08.2025 вона на кухні консервувала помідори, ОСОБА_4 зайшов на кухню зі сковорідкою та сказав, що хоче снідати, вона попросила його почекати, після чого вони почали сваритися. Неочікувано він кинув їй у голову металевий сотейник, який стояв на столі, після цього вона крикнула та присіла від болю, в ділянки скроні пішла кров, на її крик на кухню прибігла дочка, після цього вона звернулася до поліції. Поліції видала металевий сотейникпізніше, але того дня вказала на знаряддя злочину. В момент удару стояла боком і займалася помідорами, як саме ОСОБА_4 замахнувся та кинув металевий сотейник в неї не бачила, інакше ухилилася б від нього. Цивільний позов підтримала. Враховуючи маленький розмір пенсії, не лікувалася, знеболюючі не приймала, голова боліла дві доби, шраму немає;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом до нього від 09.09.2025, з яких слідує, що потерпіла ОСОБА_6 детально продемонструвала місце заподіяння їй удару ОСОБА_4 , вказала де він стояв та за яких обставин стався удар, а також на статистові вказала на локалізацію тілесних ушкоджень;

- даними заяви ОСОБА_6 від 09.09.2025, відповідно до якої потерпіла видала дізнавачу металевий сотейник, яким чоловік ОСОБА_4 спричинив їй тілесні ушкодження 31.08.2025, для приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу;

- даними протоколу огляду речового доказу з фото-таблицею до нього від 09.09.2025, згідно якого оглянуто речовий доказ металевий сотейник, яким 31.08.2025 біля 14 год 45 хв ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження для ОСОБА_6 , який остання 09.09.2025 добровільно надала для приєднання до матеріалів кримінального провадження;

- даними протоколу огляду речового доказу з фото-таблицями до нього від 06.09.2025, дослідженим у судовому засіданні DVD-R диском із аудіозаписом телефонного звернення, яке надійшло на спецлінію «102» в Хмельницькій області 31.08.2025 із номера телефону НОМЕР_1 , згідно якого 31.08.2025 потерпіла викликала поліцію на адресу АДРЕСА_3 з приводу її побиття чоловіком ОСОБА_4 . Потерпіла вказала на знаряддя правопорушення, а також пояснила локалізацію тілесних ушкоджень;

- даними протоколу огляду речового доказу від 06.09.2025, дослідженим у судовому засіданні DVD-R диском з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейських ВРПП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 31.08.2025, з яких слідує, що потерпіла спілкується з працівником поліції, поруч перебуває ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 , остання в свою чергу повідомила, що також перебувала в квартирі та почула крик, а коли підійшла до матері, то побачила у неї кров на обличчі; також у ОСОБА_6 у правій скроневій ділянці голови, правій щоці та шиї наявна речовина бурого кольору, ззовні схожа на кров;

- даними висновку експерта №236 від 08.09.2025, згідно якого в ОСОБА_6 , 1947 року народження,виявлено такі тілесні ушкодження: поверхнева рана та синець в правій скроневій ділянці. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, однієї ударної травмуючої дії тупого твердого предмета, могли виникнути в строк та при обставинах вказаних в постанові та обстежуваною, в сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок самотравмування (падіння з висоти власного зросту, тощо) є малоймовірним;

- даними додаткового висновку експерта №248 від 18.09.2025, згідно якого в ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді поверхневої рани та синця в правій скроневій ділянці. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, однієї ударної травмуючої дії тупого твердого предмета та могли виникнути від наданого на судово-медичну експертизу металевого сотейника, в строк та при обставинах вказаних потерпілою ОСОБА_6 під час її допиту та проведення з нею слідчого експерименту за її участі. Згідно наданого слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_6 , утворення виявлених тілесних ушкоджень внаслідок самостійного удару в газову трубу є малоймовірним.

Такі висновки судово-медичних експертиз узгоджуються із встановленими обставинами кримінального провадження, підтверджують показання потерпілої щодо заподіяння удару обвинуваченим, та спростовують твердження обвинуваченого в тій частині, що потерпіла вдарилася сама.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд відхиляє твердження обвинуваченого про те, що він не завдавав удару потерпілій, оскільки такі показання суперечать дослідженим судом доказам, зокрема показанням самої потерпілої, які є послідовними, переконливими та узгоджуються із дослідженими судом доказами, у тому числі із висновками судово-медичної експертизи щодо локалізації, характеру і строку виникнення виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого про те, що потерпіла вдарилася головою об трубу чи виступаючі частини котла на кухні, оскільки заподіяння виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень шляхом самотравмування є малоймовірним, що підтверджується висновками експерта, який є кваліфікованим фахівцем в судово-медичній галузі, предметом його дослідження були усі наявні матеріали, в тому числі протокол слідчого експерименту з потерпілою, а тому підстав для сумнівів у достовірності цих висновків суд не вбачає.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження потерпіла у січні 2024 року, травні 2024 року, липні 2024 року, жовтні 2024 року, листопаді 2024 року, вересні 2025 року неодноразово зверталася до поліції щодо неправомірних дій її чоловіка ОСОБА_4 , який систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство. Вказані обставини додатково підтверджують наявність в обвинуваченого мотиву вчинити кримінальне правопорушення, а характер та цілеспрямованість його дій, його попередня поведінка та ставлення до потерпілої свідчать про умисел на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

Підстав недовіряти показанням потерпілої, яка тривалий час підтримує свої показання, у суду не має, оскільки такі показання відповідають іншим об`єктивним доказам у справі, у зв?язку з чим суд вважає, що вони можуть бути покладені в основу вироку.

Аналізуючи у сукупності дослідженні у судовому засіданні докази, суд критично оцінює показання обвинуваченого та розцінює їх як спробу уникнути кримінальної відповідальності.

Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

4. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше не судимий, пенсіонер, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на обліку в органах пробації не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

5. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує, що вчинене діяння є кримінальним проступком, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставин, що його обтяжують.

З огляду на викладене та враховуючи конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність щирого каяття, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в максимальному розмірі. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

6. Розгляд цивільного позову.

Вирішуючи цивільний позовОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із положеннями ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно із приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинами 3 та 4 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Судом встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, потерпіла ОСОБА_6 отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді поверхневої рани та синця в правій скроневій ділянці.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі і розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин зокрема, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

З урахуванням встановлених обставин, враховуючи глибину і характер фізичних, моральних, душевних страждань потерпілої, яка перенесла негативні переживання, які змінили її звичний спосіб життя та потягли за собою тривале нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення фізичних, душевних та матеріальних ресурсів на їх подолання і компенсацію, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, а також того, що моральна шкода не є способом збагачення, суд дійшов висновку про стягнення з винного моральної шкоди в розмірі 10 000 грн, що є достатньою сатисфакцією.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень. В решті позову відмовити.

Речовий доказ: металевий сотейник (черпак), який зберігається в камері зберігання Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Речові докази, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження: 3 DVD-R диски з відео та аудіозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_9