Справа № 191/3282/25
Провадження № 1-кп/191/298/25
У Х В А Л А

іменем України

15 вересня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України,

із участю в судовому розгляді:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

- ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_8

-ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачені, кожен окремо, можуть переховуватися від суду, оскільки обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину та усвідомлюють, що уразі визнання їх винуватими їм може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, впливати на свідків, з метою змінити свої показання або відмовитися від надання показань у суді, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачені неодноразово вчиняли інкриміновані їм дії з корисливих мотивів, отримуючи замовлення на їх вчинення від невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував щодо продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту. Має намір працювати, щоб відшкодувати матеріальні збитки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_9 підтримав позиції свого підзахисного, оскільки вважає, що ризики, вказані прокурором у клопотанні, жодним чином не обґрунтовані, обвинувачений не має наміру переховуватися від суду та впливати на свідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт. Зазначив, що має хворого дідуся, який може померти, хотів попрощатися.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 підтримав позиції свого підзахисного, також вважає, що ризики, вказані прокурором у клопотанні, жодним чином не обґрунтовані, обвинувачений не має наміру переховуватися від суду та впливати на свідків, оскільки він не приймав безпосередню участь у скоєнні злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку його тримання під вартою, просив змінити на інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, обвинувачених та їх захисників, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Також, суд ураховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує дані, які характеризують їх особу.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує їм у разі доведеності вини, можуть переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 , ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, у зв`язку з чим існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Беручи до уваги характер інкримінованого правопорушення, ризик, що передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає обґрунтованим, оскільки знаходячись на свободі обвинувачені можуть чинити тиск та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань, оскільки судовий розгляд триває та на даний час свідки ще не допитувались, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, існує ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останні неодноразово вчиняли інкриміновані їм дії з корисливих мотивів, отримуючи замовлення на їх вчинення від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченим, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених та, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. А відтак суд приходить до висновку про неможливість зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

З урахуванням того, що у даному кримінальному провадженні вказані вище ризики не зменшилися та обставини, що були підставою для взяття обвинувачених під варту, не змінилися, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою з урахуванням вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України, терміном на 60 днів.

Разом з тим, суд вважає наявними підстави для зменшення розміру застави ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виходячи з наступного.

Визначення розміру застави у даному випадку з урахуванням всіх вищезазначених обставин та тяжкості інкримінованого злочину забезпечує дотримання судом прав особи, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Так, право особи на звільнення, що обумовлене гарантіями з`явитись у судове засідання є проявом закладеної у Конвенції (п.1 ст. 5) та практиці Суду презумпції свободи, відповідно до якої позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (рішення ЄСПЛ у справах «Амбрушкевич проти Польщі», «Олександр Макаров проти Росії», «Хайредінов проти України», «Ідалов проти Росії», «Худойоров проти Росії»). Водночас, положення п. 3 ст. 5 Конвенції мають спеціальне призначення, яке полягає у спрямуванні національних органів на вжиття усіх заходів задля визначення оптимального виду, розміру та обсягу гарантії, яка з одного боку, буде достатньою аби запобігти ризику втечі особи або ухилення її від кримінальної відповідальності, а з іншого забезпечить їй реальну можливість скористатись нею та залишитись на свободі.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 має невеликий дохід, одружений, має на утриманні двох дітей, обвинувачений ОСОБА_3 одружений, отже мають утримувати свої сім`ї, розмір застави 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, визначений ухвалами слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2025 року розмір застави з умовами, що передбачених в даних ухвалах, є очевидно завідомо непомірним для обвинувачених, виходячи з їх майнового стану.

З врахуванням майнового стану обвинувачених, відповідно до ч.5 ст.182 КПК України суд вважає за можливе зменшити розмір застави до 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 18160,00 грн., який не буде погіршувати становище обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченими, покладених на них обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Враховуючи всі обставини інкримінованих правопорушень ОСОБА_5 , майновий стан, ризики, передбачені ст.177 КПК України суд вважає, що підлягає продовженню визначений ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.08.2025 року розмір застави ОСОБА_5 у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. 00 коп., з умовами, передбаченими в даній ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 листопада 2025 року включно.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 листопада 2025 року включно.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 листопада 2025 року включно.

Зменшити розмір застави, встановлений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2025 року до 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 грн. 00 коп. та покладені на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами внесення такої застави обов`язки продовжити до 13 листопада 2025 року включно.

Зменшити розмір застави, встановлений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2025 року до 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 грн. 00 коп. та покладені на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами внесення такої застави обов`язки продовжити до 13 листопада 2025 року включно.

Встановлений ухвалою судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.08.2025 року альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. 00 коп. та покладені на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за результатами внесення такої застави обов`язки продовжити до 13 листопада 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1