Справа №523/9242/25
Провадження №1-кс/523/4372/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0001800 від 22 грудня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утримані двох малолітніх дітей 2010 та 2011 років народження, не офіційно працюючого трактористом на підприємстві, проживаючого: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.113, ст.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2025 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без альтернативи визначення застави, стосовно ОСОБА_5 , якого підозрюють у вчиненні двох епізодів диверсії (в останньому випадку закінченого замаху), за ознаками: вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинені в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, за попередньою змовою групою осіб.

В обґрунтування клопотання прокурор посилаються на обґрунтованість вказаної підозри та продовження існування ризиків переховування від органу досудового розслідування, суду, продовження злочинної діяльності, знищення, схову чи спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також незаконного впливу на свідків.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, а також заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути продовжено, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області розслідується кримінальне провадження 0001800 від 22 грудня 2024 року, за ознаками ч.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст.113, ч.2 ст.194-1, ч.2 ст.194, ч.2 ст.360 КК України.

30 січня 2025 року ОСОБА_5 було затримано, після чого, 31 січня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.113, ст.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України.

Строк застосованого та продовженого слідчим суддею до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без альтернативи визначення застави, спливає 21 липня 2025 року.

Строк досудового розслідування в провадженні продовжено ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси до шести місяців, тобто до 25 липня 2025 року, для завершення якого необхідно здійснити низку тимчасових доступів до речей і документів, отримати результати наданих оперативному підрозділу доручень, отримати висновки раніше призначених судових експертиз, встановити інших співучасників вчинених злочинів, визнати потерпілими державні підприємства та установи, виконати вимоги, передбачені ст.ст.290-291 КПК України тощо.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо - тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вмінених йому діяннях підтверджується: визнавальними показаннями підозрюваного; протоколом проведеного за його участі слідчого експерименту та протоколами оглядів місць події від 22 січня 2025 року (за місцями підпалів релейних шаф сигнальних установок АТ «Укрзалізниця», яка відноситься до об`єкту критичної інфраструктури стратегічного призначення); висновками судово-технічних експертиз комп`ютерної техніки та програмного забезпечення щодо інформації з вилученого у підозрюваного мобільного телефону та змістом протоколу огляду від 28 березня 2025 року такої інформації (про відеофіксацію виконавцями диверсії власних діянь для наступного звіту перед замовниками).

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.113, ст.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України.

Незважаючи на відсутність у підозрюваного незнятої та непогашеної судимості, перебування на його утриманні дітей, неофіційне працевлаштування в якості тракториста та визнання своєї вини, оцінюючи доводи слідчого та прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість вчиненого діяння, суворість можливого покарання за його вчинення. В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує продовження існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Досудове розслідування в провадженні триває, для його належного завершення необхідно здійснити низку процесуальних дій, спрямованих на встановлення всіх обставин вчиненого.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином слідчий суддя також вважає, що оскільки особи, ймовірно співробітники спецслужб російської федерації, за завданнями яких діяли ОСОБА_5 та інші підозрювані, до теперішнього часу не встановлені та не затримані, то перші особи можуть відновити спілкування з підозрюваним через мережу Інтернет, дати йому як нові завдання щодо вчинення таких же дій, так і вказівки, поради, спрямовані на уникнення від відповідальності чи її пом`якшення, а відтак продовжують існувати ризики як продовження ОСОБА_5 злочинної діяльності, так і знищення, схову чи спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також незаконного впливу на свідків.

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , посягають на суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність, обороноздатність, а також державну та економічну безпеку держави, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна з боку російської федерації проти України.

З врахуванням викладеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім того, з урахуванням особи підозрюваного та обставин вмінених йому злочинів, а також положень абзацу 8 ч.4 ст.183 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,193,199 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 16.09.2025р. включно, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1