Справа № 452/3852/25
Провадження № 1-кс/452/742/2025
УХВАЛА

27 жовтня 2025 року м. Самбір

Слідчий суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000088 від 04 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 362 КК України,

встановив:

Слідчий СВ Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді у кримінальному провадженні №0000088 від 04 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 362 КК України, з клопотанням про арешт майна гідротехнічної споруди (залізобетонного шлюзу з плоским затвором шандрового типу) на р.Стр`яж (ліва притока ріки Дністер), розташованої за адресою : Львівська область, Самбірський район, с.Бісковичі, вул.Зелена, б.141-Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, яка відповідно до реєстру речових прав на нерухоме майно на праві власності належить ТзОВ «ТАІ ГРУП» шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування, проведення будь-яких робіт пов`язаних із проведенням конструктивних змін вказаного майна, а також заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно вказаного майна.

Обґрунтовує клопотання тим, що в ході опрацювання даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек встановлено факт несанкціонованої зміни, державним реєстратором за попередньою змовою групи осіб інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах, а саме внесення несанкціонованих відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомостей про об`єкт речових прав закінчений будівництвом гідротехнічної споруди, що за адресою Львівська обл., Самбірський район с.Бісковичі, вулиця Зелена, будинок 1416, на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття речових прав на вказаний об`єкт.

24 січня 2021 року згідно рішення №82 ВК Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, за зверненням ФОП ОСОБА_4 гідротехнічній споруді на річці Стрв`яж в с.Бісковичі Самбірського району Львівської області, присвоєно поштову адресу по вул. Зеленій, 1416.

01 грудня 2022 року Симбірським міськрайонним судом Львівської області розглянуто заяву Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, про передачу безхазяйського нерухомого майна у комунальну власність, а саме гідротехнічної споруди розташованої на річці Стрв`яж в с.Бісковичі Самбірського району Львівської області, яка була задоволена (справа №452/3432/22).

03 листопада 2023 року державним реєстратором Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_5 здійснено державну реєстрацію гідротехнічної споруди за адресою Львівська обл., Симбірський район с.Бісковичі, вулиця Зелена, будинок 1416, в Державному реєстрі речових прав, на підставі поданих для державної реєстрації документів, а саме рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області, справа №452/3432/22 від 01.12.2022, рішення органу місцевого самоврядування Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області щодо об`єкта речового права, №82 від 24.06.2021.

03 жовтня 2024 року згідно рішення № 5098 Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області XXXVIII сесії VIII скликання, оголошено аукціон щодо продажу об`єкта малої приватизації комунальної власності Бісковицької сільської ради - гідротехнічної споруди, що за адресою АДРЕСА_1 .

29 листопада 2024 року в м. Старий Самбір Самбірського району Львівської області, між Бісковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області в особі Бісковицького сільського голови ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_7 (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна способом продажу на аукціоні (реєстровий №2831), а саме гідротехнічної споруди (залізобетонний шлюз з плоским затвором шандрового типу) на р. Стрв`яж (ліва притока ріки Дністер), розташованої за адресою Львівська обл., Симбірський район с.Бісковичі, вулиця Зелена, будинок 1416, який посвідчено приватним нотаріусом Самбірського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_8 .

Постановою слідчого від 21 жовтня 2025 року гідротехнічну споруду (залізобетонний шлюз з плоским затвором шандрового типу) на р. Стрв`яж (ліва притока ріки Дністер), розташовану за адресою Львівська обл., Симбірський район с.Бісковичі, вулиця Зелена, будинок 141-Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

10 жовтня 2025 допитано в якості свідка ОСОБА_5 , державного реєстратора загального відділу Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області, яка згідно ст. 63 Конституції України від дачі показів відмовилась.

Відповідно до реєстру речових прав на нерухоме майно на праві власності, згідно акту приймання-передачі, серія та номер: 137, 138, 139, складеного 10.02.2025 між ОСОБА_7 та ТОВ «ТАІ Груп», гідротехнічна споруда (залізобетонний шлюз з плоским затвором шандрового типу) на р. Стрв`яж (ліва притока ріки Дністер), розташовану за адресою Львівська обл., Симбірський район с.Бісковичі, вулиця Зелена, будинок 141-Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080 належить ТОВ «ТАІ Груп» ().

Оскільки у досудового розслідування є достатні підстави вважати, що гідротехнічна споруда (залізобетонний шлюз з плоским затвором шандрового типу) на р.Стр`яж (ліва притока ріки Дністер), розташований за адресою : Львівська область, Самбірський район, с.Бісковичі, вул.Зелена, б.141-Б, є предметом злочину, тому є необхідність забезпечення збереження речових доказів, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі майна, у накладенні арешту на вказане майно.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, у поданому клопотанні про арешт майна просили розгляд вказаного клопотання проводити без їх участі, клопотання підтримують у повному обсязі.

Положенням ч. 1 ст. 172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 107 КПК України, фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування не здійснювалась.

Вивчивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що до повноважень слідчого судді першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.ч. 10,11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Диспозицією ч.4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Із досліджених матеріалів вбачається, що власником гідротехнічної споруди (залізобетонний шлюз з плоским затвором шандрового типу) на р. Стрв`яж (ліва притока ріки Дністер), розташовану за адресою Львівська обл., Симбірський район с.Бісковичі, вулиця Зелена, будинок 141-Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080 є ТОВ «ТАІ Груп» ().

Зі змісту клопотання вбачається, що слідчий, в обґрунтування клопотання посилається на необхідність збереження речових доказів, проте не наводить жодних аргументів в чому саме полягає необхідність збереження речових доказів та не доводить існування ризиків знищення. До клопотання не надано будь-яких доказів того, що ТОВ «ТАІ Груп» має намір вчиняти дії по відчуженню вказаної гідротехнічної споруди. Не підтверджено жодними належними та допустимими доказами наявність ризиків, коли незастосування арешту майна може призвести до його приховування, зникнення, втрати або пошкодження, а також настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню кримінального провадження, в тому числі і відчуження майна.

Крім того з матеріалів провадження не можливо встановити чи спілкувалися працівники поліції з посадовими особами Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_7 , володільцем гідротехнічної споруди (ТОВ «ТАІ Груп»), з метою з`ясувати всі обставини щодо наявності або відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст362 КК України, ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Матеріали клопотання не містять відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, санкція ч.3 ст362 КК України не передбачає покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи те, що власник майна ТОВ «ТАІ Груп» є добросовісним власником гідротехнічної споруди (залізобетонний шлюз з плоским затвором шандрового типу) на р. Стрв`яж (ліва притока ріки Дністер), розташовану за адресою Львівська обл., Симбірський район с.Бісковичі, вулиця Зелена, будинок 141-Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, не є підозрюваним у справі, досудовим розслідуванням не надано належних доказів (протоколу огляду місця події), доказів наявності ризиків, коли незастосування арешту майна може призвести до знищення речових доказів (псуванню, втрати, пошкодження) або інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню кримінального провадження, вважаю, що арешт вищевказаної гідротехнічної споруди призведе до порушення прав ТОВ «ТАІ Груп».

Крім того, в матеріалах долучених до клопотання відсутній будь-який інший процесуальний документ, який би підтверджував існування даного майна на даний час, його стан і т.ін.

Також у клопотанні про арешт майна від 27.10.2025 р. прокурор не виконав вимоги ухвали слідчого судді від 21.10.2025 р.

Враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим, не доведено існування обґрунтованих підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи юридичної особи, про які йдеться в клопотанні, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000088 від 04 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 362 КК України, про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя