"24" вересня 2025 р. Справа № 939/125/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород кримінальне провадження за № 0003351 від 15.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за № 0003351 від 15.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.152, ч. 2 ст. 146 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , з тих підстав, що ризики, які послугували підставою для обрання запобіжного заходу та подальшого його продовження не відпали та не змінились, у зв`язку із чим просить продовжити запобіжний захід, вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, тому просив врахувати особу обвинуваченого та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпіла та її законний представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думку захисника та обвинуваченого, дослідивши надані до суду документи, у межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 серпня 2023 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 жовтня 2023 року, який неодноразово був продовжений.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 04 жовтня 2025 року.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч. 4 ст.152, ч. 2 ст. 146 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є відповідно особливо тяжким та нетяжким злочинами.

З урахуванням пред`явленого обвинувачення, особи обвинуваченого та потерпілої, яка є неповнолітньою, суд погоджується, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, які передбачені пунктами 1, 3 та 4 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу чи її законного представника, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги стадію судового розгляду, а саме те, що зазначена справа була передана на розгляд до Вишгородського районного суду Київської області на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 17.04.2025 року та відповідно до ч. 6 ст. 34 КПК України судове провадження було розпочато зі стадії підготовчого судового засідання, усі докази у справі не досліджені, свідки та потерпіла не допитані, враховуючи особу обвинуваченого, який не має достатнього стримуючого стороннього впливу та вагомих гарантій, які б переважали настання згаданих ризиків, дисциплінували його поведінку, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також особу потерпілої, яка є неповнолітньою та в силу свого віку є більш схильною до стороннього впливу, окрім того буд-яке спілкування з обвинуваченим, особисте чи засобами телефонного зв`язку та іншими може призвести до негативного впливу на здоров`я дитини та її травматизації, а також враховуючи, обставини, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наступних його продовжень на теперішній час не змінились та ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування цього запобіжного заходу та його продовження, не зменшилися та не перестали існувати, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на два місяці. Продовження строку тримання обвинуваченого під вартою не буде значним в розумінні встановлення балансу інтересів судового розгляду й обмеження прав особи на вільне пересування.

Будь-яких нових обставин, які б в достатній мірі слугували підставою для пом`якшення запобіжного заходу суду наведено не було. Наявність у обвинуваченого дружини, дитини на утриманні та постійного місця проживання, враховуючи вищезазначені обставини не свідчить про відсутність встановлених судом ризиків, а також можливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не встановлено та наявні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження діючого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та вважає за необхідне, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, оскільки останній обвинувачується у вчиненні правопорушень, вчинених із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0003351 від 15.08.2023 року задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяця, тобто до 24 листопада 2025 року включно, утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 25 вересня 2025 року об 11 годині 30 хвилин.

Головуючий суддя: ОСОБА_1