Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/659/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/6830/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 25.09.2025 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, громадяна України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України

продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто по 23.11.2025 року, включно.

інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник-адвокат ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Фортечного районного суду міста Кропивницького, знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000668 від 11.03.2025 року, у відношенні ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 25.09.2025 року щодо ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 23.11.2025 року, включно.

В апеляційних скаргах:

захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням явки до суду та відвідування медичних закладів в межах Кіровоградської області з повідомленням про це прокурора та суду та з покладенням на обвинуваченого будь-яких обов`язків, які суд визнає доцільними.

Обвинувачений в судовому засіданні 25.09.2025 визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, що свідчить не про відсутність намірів переховуватись від суду, а навпаки - якнайшвидше отримати вирок за результатами розгляду обвинувального акту.

Можливість переховування повною мірою нівелюється також і в разі зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з покладенням ряду обов`язків, серед яких може бути носіння електронного засобу контролю.

Зважаючи на безпосередність сприйняття судом показань свідків, існування ризику незаконного впливу на свідків може бути повністю виключено навіть в разі зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язку утримуватись від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.

ОСОБА_7 не має незнятої чи непогашеної судимості, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, а відтак - не є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, з огляду на стан здоров`я обвинуваченого, наявність довготривалих хронічних захворювань, першочерговим завданням для останнього є лікування та підтримка свого здоров`я в належному стані, а не вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо стану здоров`я обвинуваченого, звертає увагу на наступне.

Згідно виписки № 5559 із медичної карти стаціонарного хворого від 22.11.2023 ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Центральна міська лікарня» Кропивницької міської ради» у період з 09.11.2023 по 22.11.2023 з наступними діагнозами: негоспітальна правобічна пневмонія середньої важкості. ДН ОСОБА_9 БЗ лівої легені. Хронічний гепатит, токсико-аліментарного генезу, неактивна фаза. ГЦН-0-І. Хронічний холецистит. Хронічний панкреатит. Хронічний пієлонефрит, стадія загострення.

Як слідує з протоколу ультразвукового дослідження органів черевної порожнини та заочеревинного простору від 29.11.2023 у ОСОБА_7 мається ехографічна картина гепатоспленомегалії та цироз печінки.

Згідно протоколу ехокардіографй від 29.11.2023 у ОСОБА_7 мається помірно розширений висхідний відділ аорти, стінки не змінені. Легке розширення лівого передсердя та лівого шлуночка. Незначна гіпертрофія МШП. Легка систолічна дисфункція лівого шлуночка (ФВ 50%). Легка недостатність морального клапана. Незначна функціональна регургітація на трикуспідальному клапані та клапані легеневої артерії.

Відповідно до висновку КНП «Обласний клінічний онкологічний центр» від 05.12.2023, ОСОБА_7 встановлено діагноз: правостороння часткова пневмонія в стадії зворотного розвитку, цироз печінки. Рекомендований контроль в4СНП «ОКОЦ» через 3 місяці.

20.12.2023 обвинуваченому було повторно зроблено ультразвукове дослідження (еластометрію печінки), за результатами якого встановлено, що зміни печінки за даними по шкалі МЕТАУШ. відповідають БЗ (виражений фіброз, на межі з Е4-цироз.

На початку 2024 року ОСОБА_7 був госпіталізований до КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Кропивницької міської ради», де перебував на стаціонарному лікуванні у період з 04.01.2024 по 12.01.2024.

Протягом перебування на лікуванні йому було встановлено діагноз: кровотеча з варикозно-розширених вен стравоходу Цироз печінки змішаного генезу. ГЦН 2

20.03.2024обвинуваченому було зроблено мультиспіральну комп`ютерну томографію ОГК, ОЧП, ОМТ, 3-0, МРЯ реконструкцію, за результатами якої зроблено наступний висновок: КТ-ознаки ЦП з явищами портальної гіпертензії. Варикозно розширені вени в нижній/3 стравоходу, парагастрально, в воротах селезінки, печінки. Варикозно розширені вени в правій паховій ділянці. Гепатоспленомегалія. Малий тазовий асцит. ЖКБ, деформація жовчного міхура. Дифузний пневмофіброз Одиничний солідний субплевральний вузлик в Б8 правої легені 8мм підлягає спостереженню. Ознаки легеневої гіпертензії, перевантаження правих відділів серця. Розповсюджені дегенеративні зміни хребта. Ознаки артрозу лівого плечового суглобу.

Таким чином, вищенаведена медична документація свідчить про наявність в обвинуваченого серйозних хронічних захворювань травної та серцево-судинної систем, які виникли задовго до його тримання в умовах слідчого ізолятора.

Протягом першого тижня перебування ОСОБА_7 в умовах ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», йому було проведено ряд обстежень.

24.06.2025обвинуваченого оглянуто лікарем-терапевтом та встановлено діагноз: хронічний гепатит Цироз печінки. Гіпертонічна хвороба II ст.

При цьому, як вбачається з довідки Кропивницької міської медичної частини № 14 Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Черкаській та Кіровоградській областях від 04.09.2025, медична частина рекомендує розглянути питання про зміну запобіжного заходу утримання, враховуючи можливі ургентні ускладнення здоров`я та надання допомоги в лікуванні.

Тобто, характер діагнозів та постійне прогресування хвороб ОСОБА_7 , які до того ж, вимагають специфічного та дороговартісного лікування, що не може бути забезпечено в умовах медичної частини слідчого ізолятора, зумовлюють необхідність у зміні обраного запобіжного заходу.

Крім того, вважаю, що в даному випадку тримання під вартою обмежує не лише право ОСОБА_7 на свободу та особисту недоторканність, а й фундаментальне право на життя та охорону здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням явки до суду та відвідування медичних закладів в межах Кіровоградської області і повідомленням про це прокурора та суду з покладенням на обвинуваченого обов`язків.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_6 на підтримку поданих ним та його підзахисним апеляційних скарг, думку прокурора на заперечення апеляційних скарг, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак приймається до уваги наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, судом першої інстанції здійснюється судове слідство у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст. 307, ч.2 ст.307, ч.1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, що відноситься до категорії тяжких, умисних, корисливих, вчиненими в умовах воєнного стану. Покарання за вчинення кримінального правопорушення передбачає позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Дійсно, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, суворість покарання, що може загрожувати обвинуваченому ОСОБА_7 , який це усвідомлює, можливо допустити існування ризику з боку обвинуваченого переховуватись від суду. Втім, зауважується, що ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання («Панченко проти Росії»).

Ризик втечі неминуче зменшується з плином часу, проведеного в ув`язненні

(«Ноймайстер проти Австрії»).

Також, можливо допустити наявність ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні або інших учасників кримінального провадження, але даний ризик може бути попереджений застосуванням стосовно ОСОБА_7 відповідних заборон щодо спілкування з іншими учасниками кримінального провадження на підставі положень ст. 194 КПК України.

І у разі порушення обвинуваченим таких заборон, наявності від учасників кримінального провадження відповідних скарг, заяв вказане розцінюватиметься як порушення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і стане підставою для застосування щодо обвинуваченого більш суворого запобіжного заходу (у вигляді тримання під вартою).

Відповідно до ст. 178 КПК України врахуванню підлягають такі обставини.

Обвинувачений ОСОБА_7 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, наявність довготривалих хронічних захворювань таких як: хронічний гепатит, Цироз печінки, Гіпертонічна хвороба II ст, під вартою перебуває більше 5 місяців, не працює, безробітній, постійного джерела доходу не має, не одружений, дітей та утриманців не має.

В судовому засіданні стороною захисту зазначено, що обвинувачений потребує медичного нагляду, надано довідку Кропивницької міської медичної частини №14 відповідно до якої медична частина рекомендує розглянути питання про зміну запобіжного заходу утримання обвинуваченого ОСОБА_7 враховуючи можливі ургентні ускладнення здоров`я та надання допомоги в лікуванні.

Під час апеляційного розгляду прокурор не ставив під сумнів надану медичну документацію, тобто не заперечував про наявність у обвинуваченого ряду тяжких захворювань.

З огляду на наведене, доводи захисника при розгляді апеляційної скарги про те, що стан здоров`я погіршується, знайшли підтвердження.

Крім того, під час апеляційного розгляду знайшли підтвердження посилання захисника на те, що в умовах тримання під вартою ОСОБА_7 неможливо забезпечити належне лікування.

При цьому апеляційний суд враховує, що продовження тримання під вартою особи з погіршенням стану здоров`я без можливості забезпечення належного лікування порушує ст. 3 Конвенції.

Зважаючи на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (цілодобово) та вважає, що цей запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час подальшого судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

В той же час, Європейський суд з прав людини у рішенні «Манчіні проти Італії» зробив висновок про те, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Покладення ж на обвинуваченого ОСОБА_7 ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, сприятиме зменшенню та стримуванню ще наявних ризиків.

Відтак, колегія суддів визнає доводи апеляційних скарг захисту слушними.

Згідно із п. 2) ч. 3 ст. 307 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги визнані такими, що заслуговують на увагу, колегія суддів скасовує ухвалу суду першої інстанції, постановляє нову.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 25.09.2025 року скасувати.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів задовольнити частково.

Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому протягом строку дії ухвали Кропивницького апеляційного суду цілодобово залишати житло за адресою його проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України:

-прибувати до слідчого, а також прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою їх вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, де обвинувачений проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватися від особистого спілкування, а також спілкування через свого адвоката з іншими учасниками кримінального провадження (потерпілі, свідки, інші обвинувачені, експерти тощо) поза межами процесуальної необхідності, виключення спілкування у випадках, передбачених процесуальним законом, в органі досудового розслідування та/або суді;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-надавати можливість працівникам органу Національної поліції, з метою контролю за поведінкою обвинувачених, безперешкодно з`являтися у житло обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-в разі необхідності за дозволом суду або прокурора відвідувати медичні установи для проходження лікування та обстеження.

Строк дії ухвали Кропивницького апеляційного суду про тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під цілодобовим домашнім арештом встановити до 23.11. 2025 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно, в залі судових засідань Кропивницького апеляційного суду, зобов`язавши негайно прибути по адресі місця свого проживання, де обвинувачений має перебувати під цілодобовим домашнім арештом.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2