В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2025 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689 від 18.07.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, зокрема: - вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17.09.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки,

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.09.2025 року за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років,

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689 від 18.07.2025 року, відповідно до обвинувального акта встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_2 17.07.2025 року о 10:00 перебував за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 19, де зустрів раніше незнайомого чоловіка ОСОБА_3 .

У цей час у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме мобільним телефоном марки «Моторола», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належать на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_3 та в ході спілкування, попросив у останнього надати свій мобільний телефон марки «Моторола», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , для здійснення телефонного дзвінка.

Будучи переконаним у тому, що ОСОБА_2 має намір зателефонувати, не здогадуючись про його дійсні наміри, ОСОБА_3 добровільно надав ОСОБА_2 свій мобільний телефон марки «Моторола». ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , для того, щоб останній зателефонував.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, з метою власного збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_3 відволікся, ОСОБА_2 не повернувши мобільний телефон марки «Моторола», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , направився в бік вулиці Будівельників міста Києва до свого місця мешкання, тим самим заволодів вищевказаним мобільним телефоном марки «Моторола». ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , та в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_3 матеріального збитку на суму 6000 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тої то заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, 04.09.2025 року, близько 13:20, ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 11, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, умисно незаконно, шляхом знахідки на землі біля дерева, безкоштовно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), який знаходився у згортку ізоляційної стрічки, в якому знаходився зіп- пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору. Будучи особою, що періодично вживає наркотичні засоби, ОСОБА_2 впевнився, що знайшов наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та поклав до внутрішньої кишені сумки, яка була при ньому, тим самим придбав та почав незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб при собі без мети збуту.

Того ж дня, а саме 04.09.2025 року, близько 13:45, продовжуй чи свою протиправну діяльність, ОСОБА_2 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), який знаходився у згортку ізоляційної стрічки, в якому знаходився зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Ентузіастів, 11, був зупинений працівниками поліції.

У подальшому, того ж дня, а саме 04.09.2025 року, в період часу з 14:30 до 14:36, ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Ентузіастів, 11, був затриманий в порядку ст. 298-2 КІІК України працівниками поліції та в присутності двох понятих, в ході проведення особистого обшуку, з внутрішньої кишені сумки, яка була при ньому, було виявлено та вилучено згорток ізоляційної стрічки, в якому знаходився зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,040 г., який ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-25/55091-НЗПРАП 11.12.2025 року:

Надана на експертизу речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Маса метадону (фенадону) в наданій речовині становить 0,040 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці II «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежене,.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,02 грам.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбані та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Крім того, 06.09.2025 року, близько 15:00, ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, більш точного місця в ході проведення дізнання не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, умисно незаконно, шляхом знахідки на землі біля дерева, безкоштовно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), який знаходився у фрагменті блістеру з трьома таблетками білого кольору. Будучи особою, що періодично вживає наркотичні засоби, ОСОБА_2 впевнився, що знайшов наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та поклав до правої кишені штанів, в які був одягнений, тим самим придбав та почав незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб при собі без мети збуту.

Того ж дня, а саме 06.09.2025 року, близько 15:00, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_2 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), який знаходився у фрагменті блістері з трьома таблетками білого кольору, перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Будівельників, 27А, був зупинений працівниками поліції.

У подальшому, того ж дня, а саме 06.09.2025 року, в період часу з 10:09 до 10:15, ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Будівельників, 27А, був затриманий в порядку ст. 298-2 КПК України працівниками поліції та в присутності двох понятих, в ході проведення особистого обшуку, із правої кишені штанів, в які ОСОБА_2 був одягнений, було виявлено та вилучено фрагмент блістеру з трьома таблетками білого кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,066 г., який ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-25/55447-НЗПРАП від 03.11.2025 року:

У наданій на дослідження таблетках білого кольору, виявлено містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

У наданій на дослідження таблетках білого кольору, виявлено містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Загальна маса метадону (фенадону) в таблетках становить 0,066 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці II «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежене,.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,02 грам.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбані та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з чим прокурором у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України, був направлений до суду обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Захисник ОСОБА_4 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_2 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акта додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченого своєї винуватості.

Також до обвинувального акта додана письмова заява потерпілого ОСОБА_3 відповідно до якої останній не заперечує проти розгляду обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_2 у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

У зв`язку з тим, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_2 у тому, що він своїми умисними діями заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 190 КК України, та у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття ОСОБА_2 у вчиненому, яке виявилося у визнанні ним вини у вчиненому кримінальних проступків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання судом має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Також, суд враховує, що обвинувачений має постійне місце проживання у м. Києві, задовільний стан здоров`я, його спосіб життя: військовослужбовець, раніше неодноразово судимий; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; відношення обвинуваченого до вчиненого - визнав вину; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме класифікацію за ст. 12 КК - кримінальні проступки, їхню кількість; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, тому суд вважає за необхідне призначити покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі, із урахуванням положень ст. 70 КК України, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_2 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

Крім того, суд враховує заяву ОСОБА_2 від 16.12.2025 року, в якій останній зазначив, що він курс лікування від наркоманії не проходить та не бажає проходити, а також, що йому було роз`яснено зміст ч. 4 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_2 вчинив у цьому кримінальному провадженні проступки до постановлення відносно нього вироків Деснянського районного суду м. Києва від 17.09.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України, Дніпровського районного суду м. Києва від 17.09.2025 року та Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2025 року.

При цьому суд враховує, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2025 року враховано покарання, призначене вироком цього ж суду від 17.09.2025 року, однак не враховано покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17.09.2025 року.

Тому в даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_2 слід застосувати лише вимоги ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно визначити покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду, остаточно визначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворих покарань, призначених цим вироком та вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17.09.2025 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2025 року, остаточно визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.

У строк відбування покарання ОСОБА_2 зарахувати частково відбуте покарання за вироками Дніпровського районного суду м. Києва від 17.09.2025 року та 23.09.2025 року (з 17.11.2025 року (початок строку фактичного відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду від 17.09.2025 року) із зарахуванням строку попереднього ув`язнення з 23 квітня 2025 року по 22 червня 2025 року, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення/один день позбавлення волі, та часу перебування під цілодобовим домашнім арештом з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту/один день позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.09.2025 року).

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 в дохід держави процесуальні витрати - вартість проведених судових експертиз: - № СЕ-19/111-25/55447-НЗПРАП від 03.11.2025 року в розмірі 3565 грн 60 коп.; - № СЕ-19/111-25/55091-НЗПРАП від 11.12.2025 року в розмірі 2674 грн 20 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- оптичні носії інформації диски- залишити в матеріалах кримінального провадження;

- речовину білого кольору, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,040 г., що передана до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві відповідно до квитанції № 025274 від 15.12.2025 року - знищити; - фрагмент блістеру з 3 пігулками світлого кольору, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,066 г., що передана до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві відповідно до квитанції № 025041 від 05.11.2025 року - знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1