Справа 127/3920/26
Провадження 1-кс/127/1609/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Вінницьким РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000134 від 04.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту майна.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 04.02.2026 до ч/ч Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що близько 13.00 год 04.02.2025 працівниками ВКП Вінницького РУП поблизу будинку 35 по вул. Праведників світу у м. Вінниця зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який повідомив що зберігає при собі заборонену речовину «PVP» з метою подальшого збуту.

В ході досудового розслідування 04.02.2026 під час огляду місця події, який проводився в період часу з 19:17 год. по 19:24 год. за адресою: м. Вінниця, вул. Степана Бандери, 15 (географічні-координатами 49.228768, 28.460115) було виявлено та вилучено:

- 1 (один) поліетиленовий пакет із вмістом кристалічної речовини, який поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1491462;

04.02.2026 постановою слідчого вищевказані предмети визнано речовим доказам у кримінальному провадженні № 0000134 від 04.02.2026.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки його незастосування може призвести до зникнення, заміни, втрати чи пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, підставою арешту майна є те, що вказане тимчасово вилучене майно є речовими доказами, які могли зберегти на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, а також є предметом вказаного кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є збереження вищевказаних речових доказів, оскільки вони могли зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, можуть бути використані, як доказ та мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також проведення необхідних слідчий дій та експертних досліджень.

Конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном протокол огляду місця події від 04.02.2026 під час якого було вилучено вищевказані предмети.

Необхідність накладення арешту саме на це майно - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, за необхідності проведення з ним слідчих дій та експертних досліджень.

При цьому, існують обставини, щодо необхідності у застосуванні заборон відчуження, користування та розпорядження тимчасово вилученим майном, оскільки не накладення ухвалою слідчого судді на вказане майно арешту та відповідно його подальше повернення володільцю унеможливить подальше дослідження, що окрім цього може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, та відповідно, до визнання неналежними речовими доказами при подальшому судовому розгляді вказаного кримінального провадження.

Ураховуючи вищевикладене, з метою збереження речового доказу, а також запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є необхідність в накладенні арешту на тимчасове вилучене майно, яке було вилучено під час огляду і які являються речовим доказом вчиненого кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та може бути використане, як доказ та має важливе значення, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, оскільки його незастосування може призвести до настання вищевказаних наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

З огляду на викладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищезазначене майно являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено 04.02.2026 під час огляду місця події, який проводився за адресою: м. Вінниця, вул. Степана Бандери, 15 (географічні-координатами НОМЕР_1 , 28.460115), оскільки вони мають значення речових доказів та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 04.02.2026 під час огляду місця події, який проводився за адресою: м. Вінниця, вул. Степана Бандери, 15 (географічні-координатами НОМЕР_1 , 28.460115), а саме на:

- 1 (один) поліетиленовий пакет із вмістом кристалічної речовини, який поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1491462.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя