Дата документу 06.11.2025 Справа № 334/3174/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/3174/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/669/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2025 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2025 року, якою частково задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002560, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 14 липня 2025 року під час обшуку будинку, який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , за адресою: садівниче товариство «Дніпро» в місті Запоріжжя, (кадастровий номер ділянки :04:041:0216) будинок № 26, а саме на: грошові кошти у розмірі 6700 гривень, а саме 9 купюр номіналом 500 гривень: КД 4751632, УБ 9917953, ЗЛ 8083752, АК 9734890, ЄА 2286749, ЄТ 2038043, ЄЗ 5993463, ВТ 7458006, ЄM 2306364, 11 купюр номіналом 200 гривень: ДВ 6830811, АП 8061578, ВЛ 3727987, ЗВ 8455973, ЕЖ 8801954, ЄН 1241856, ЄН 3225240, ЄД 6449225, ЄЗ 9889225, ЄЗ 9889224, ЗА 6395148; грошові кошти у розмірі 850 доларів США, а саме: 1 купюра номіналом 50 доларів США: MF 41948364A, 8 купюр номіналом 100 доларів США: КК 68478735 A, HF 42323959 F, KF 80987129 В, FL 59727441 В, FK 41539745 В, КВ79739444 С, KB 62696357 L, НВ 78120927 G; електронні ваги; електронний гаманець у пластиковій коробці АА 129018; грошові кошти у розмірі 1700 гривень, а саме 2 купюри номіналом 500 гривень: КА 7530580, БЕ 5806200, 3 купюри номіналом 200 гривень: ЄЕ 9889223, ЕБ 9411917, ЄВ 2977526, 1 купюра номіналом 100 гривень: ЕА 5227570; грошові кошти у розмірі 32950 гривень, а саме: 1 купюра номіналом 50 гривень АК 4801350, 97 купюр номіналом 200 гривень: ДБ 7728289, ЕН 4635651, БП 2460469, AT 7232921, AT 7232922, AT 7232923, AT 7232924, AT 7232926, AT 7232927, AT 7232928, AT 7232929, AT 7232930, AT 7232892, AT 7232891, AT 7490584, AT 7490585, AT 7490586, AT 7490587, ЄЗ 0961132, ЄЗ 0961133, ЄЗ 0961134, ЄЗ 0961135, ЄЗ 0961136, ЄЗ 0961137, ЄЗ 0961139, ЄЗ 0961142, C3 9889169, ЄЗ 9889198, ЄЗ 9889199, ЄЗ 9889201, ЄЗ 9889205, Є3 9889213, ЄЗ 9889216, Є3 9889217, ЄЗ 9889219, ЄЗ 9889220, ЄЗ 9889221, ЄЗ 9889222, ЄЗ 9889226, 3B 5356637, ЗB 5356635, ЗB 5356632, ЗB 5356624, ЗB 5356622, ЗB 5356621, ЗB 5356721, ЗB 5356719, ЗB 5356717, ЗB 5356715, ЗB 5356769, ЗB 5356768, ЗB 5356767, ЕИ 9601146, ЗB 3792906, ЗГ 4540666, ЗЕ 3637163, ЕБ 1156277, ВД 7242647, AП 6176493, ЄЗ 9889227, ЗB 4132530, ЗB 4132529, ЗB 4132528, ЗB 4132527, ЗB 4132526, ЗB 4132625, ЗB 4132523, ЗB 4132522, ЗB 5356518, ЗB 5356517, ЗB 5356652, ЗB 5356651, ЗB 5356650, ЗB 5356646, ЗB 5356647, ЗB 5356644, ЗB 5356643, ЗB 5356642, ЗB 5356639, ЗB 5356638, ЗB 4132547, ЗB 4132546, ЗB 4132545, ЗB 4132544, ЗB 4132543, ЗB 4132542, ЗB 4132541, ЗB 4192540, ЗB 4132539, ЗB 4132538, ЗB 4132537, ЗB 4132536, ЗB 4132535, ЗB 4132534, ЗB 4132533, ЗB 4132532, ЗB 4132531, 27 купюр номіналом 500 гривень КД 599394, ЄА 8129159, ВТ 7620280, ЄЗ 457886, АБ 7781507, ВТ 9544183, КА 0435097, ЄЗ 6780143, ЄК 1187557, ЄЛ 4011664, АВ 1488088, ВУ 8755042, ЄЛ 4269353, ВТ 4229317, ЄР 7983317, ЄИ 6021511, ГА 3095560, ЄП 9727322, КГ 3490511, ХА 4936297, АВ 1929749, ЄБ 9171179, ЕЖ 1122291, КА 5068976, КД 4751631, КД 4751630, КД 4751633; товаротранспортну накладну «НП»; мобільний телефон «Google» в корпусі зеленого кольору; мобільний телефон «Redmi»; коробку з приладдям схожим для чищення зброї; 2 (дві) ТТН «НП»; 3 (три) картонні упаковки «Moleculon»; картонну коробку з годинником всередині; ТТН «НП»; 5 (п`ять) рукавичок резинових синього кольору; електричну духову шафу; блокнот з рукописним текстом; пусті зіп-пакети; 1 (одна) рукавичку полімерну синього кольору; 2 (дві) гофри; 2 (дві) гофри; вентилятор; 2 (дві) каністри з залишками рідини; 2 (дві) каністри з залишками рідини; каністру зеленого кольору з залишками рідини; каністру білу з залишками рідини; каністру білу з залишками рідини; 2 (дві) пляшки полімерні, в одній залишки рідини, одна повна; дві музичні колонки.

В обґрунтування клопотання вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 19 грудня 2024 року до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт начальника 3-го відділу (міжрайонного) УБН ГУНП в Запорізькій області капітана поліції про те, що в ході проведення оперативно-розшукової діяльності по ОРС №3/32-2024 від 13 серпня 2024 року було отримано фактичні дані про вчинення групою осіб кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним виготовленням та збутом психотропних речовин на території держави, через логістичну компанію «Нова пошта».

В ході виконання доручення наданого в порядку ст. 40 КПК України до УБН ГУНП в Запорізькій області, було встановлено, що до вчинення вказаного правопорушення причетна група осіб, серед яких громадянин - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в своїй злочинній діяльності користується абонентськими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який займається виготовленням психотропних речовин та збутом через логістичну компанію ТОВ «Нова пошта», має у користуванні автомобіль марки «CITROEN» моделі «С5» в кузові коричневого кольору, VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який використовує для перевезення психотропної речовини, в будинок АДРЕСА_2 (кадастровий номер ділянки :04:041:0216) та гараж № НОМЕР_5 в гаражному кооперативі «Стріла» за адресою: Запорізька область Запорізький район село Сонячне вулиця Незалежності, 3 для зберігання частини виготовленої психотропної речовини.

Крім того, в обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, що враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, то є всі підстави для застосування спеціальної конфіскації майна за результатами розгляду справи, а також є достатні підстави вважати, що всі вилучені речі та предмети мають важливе значення для досудового розслідування і будуть в подальшому використані як докази, з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин вказаного кримінального провадження, встановлення осіб та доведення їх вини, обставин вчинення вказаного правопорушення, проведення судових експертиз, при цьому, існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, втрата, дарування вказаних вилучених речей.

Слідчий суддя задовольнив клопотання частково, мотивуючи рішення тим, що електронні ваги; товарно-транспортні накладні «НП» 4 шт., мобільний телефон «Google» в корпусі зеленого кольору; три картонні упаковки «Moleculon»; п`ять рукавичок резинових синього кольору; електрична духова шафа; блокнот з рукописним текстом; порожні зіп-пакети; одна рукавичка полімерна синього кольору; чотири гофри; чотири каністри з залишками рідини; каністра зеленого кольору з залишками рідини; дві каністри білого кольору з залишками рідини; пляшка полімерна з залишками рідини; пляшка полімерна з рідиною, є речовими доказами у кримінальному провадженні та необхідні органу досудового розслідування для проведення експертиз та інших слідчих дій. У задоволенні іншої частини клопотання слідчого, слідчий суддя відмовив через недоведеність необхідності накладення арешту на таке майно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною та невмотивованою, внаслідок незастосування судом закону, який підлягав застосуванню.

В обґрунтування скарги вказує, що слідчим суддею відмовлено в арешті грошових коштів, вилучених у ОСОБА_7 , оскільки захисником надано документи, які начебто підтверджують надання вказаних грошових коштів підозрюваному його тещею, однак, при цьому, захисником не надано доказів на підтвердження того, що ці грошові кошти перебували у власності особи, на яку вони посилаються, як на володільця майна, під час обшуку, ОСОБА_7 повідомив слідчому, що грошові кошти, які вилучають належать йому особисто.

Зазначає, що слідчому судді надано копію протоколу обшуку, де вказано, що вилучені речі схожі на патрони та зброю, і коробка з приладдям для чищення зброї, що підтверджує догляд за вказаною зброєю, і наявність у неї власника, при цьому, ОСОБА_7 не зміг пояснити походження вказаної зброї та надати документи на право її зберігання, вилучені речі направлені на дослідження.

Звертає увагу на те, що під час огляду годинника, який був у коробці, у ньому виявлено зіп-пакет речовиною, яка за зовнішніми ознаками схожа на психотропну речовин амфетамін чи метамфетамін, і саме у збуті шляхом пересилання таких речовин підозрюється ОСОБА_7 .

Крім того, вказує, що під час судового засідання слідчим повідомлено суд про те, що ОСОБА_7 підозрюється у збуті психотропних речовин шляхом відправлень психотропних речовин у музичних колонках, і саме з таких колонок працівниками поліції здійснено відбори психотропної речовини.

Зазначає, що відповідно до протоколу обшуку саме з вказаних речей слідчими вилучено сліди папілярних узорів пальців рук, які скеровано на дослідження.

Також, звертає увагу на те, що враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, то є підстави для застосування спеціальної конфіскації майна за результатами розгляду справи судом.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині відмови накладення арешту на грошові кошти, вилучені у ОСОБА_7 , коробки з приладдям для чищення зброї, картонної коробки з годинником всередині, вентилятора, двох музичних колонок, ухвалити в цій частині нову ухвалу, якою накласти арешт на речі та предмети, які вилучені 14 липня 2025 року під час обшуку будинку, який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , садівниче товариство «Дніпро» в місті Запоріжжя, (кадастровий номер ділянки :04:041:0216) будинок № 26, а саме: грошові кошти у розмірі 6700 гривень, а саме 9 купюр номіналом 500 гривень: КД 4751632, УБ 9917953, ЗЛ 8083752, АК 9734890, ЄА 2286749, ЄТ 2038043, ЄЗ 5993463, ВТ 7458006, ЄM 2306364, 11 купюр номіналом 200 гривень: ДВ 6830811, АП 8061578, ВЛ 3727987, ЗВ 8455973, ЕЖ 8801954, ЄН 1241856, ЄН 3225240, ЄД 6449225, ЄЗ 9889225, ЄЗ 9889224, ЗА 6395148; грошові кошти у розмірі 850 доларів США, а саме: 1 купюра номіналом 50 доларів США: MF 41948364A, 8 купюр номіналом 100 доларів США: КК 68478735 A, HF 42323959 F, KF 80987129 В, FL 59727441 В, FK 41539745 В, КВ79739444 С, KB 62696357 L, НВ 78120927 G; електронний гаманець у пластиковій коробці АА 129018; грошові кошти у розмірі 1700 гривень, а саме 2 купюри номіналом 500 гривень: КА 7530580, БЕ 5806200, 3 купюри номіналом 200 гривень: ЄЕ 9889223, ЕБ 9411917, ЄВ 2977526, 1 купюра номіналом 100 гривень: ЕА 5227570; коробка з приладдям схожим для чищення зброї; картонну коробку з годинником всередині, вентилятор; дві музичні колонки.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу та вказала, що власником майна не доведено походження коштів. Разом з тим зазначила, що обвинувальний акт вже скерований до суду, ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному збуті психотропних речовин, та в організації незаконної діяльності з їх виготовлення.

Представник - адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що вилучені грошові кошти у сумі 6700 грн. та 850 доларів США були передані ОСОБА_7 його тещею на лікування малолітньої дитини.

Власник майна ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, власника майна та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є окремим видом заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Норми, наведені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Якщо ж арешт накладається у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного (обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що в даному провадженні слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на майно в частині: грошових коштів у розмірі 6700 грн., грошових коштів у розмірі 850 доларів США, електронного гаманця, грошових коштів у розмірі 1700 грн., коробки з приладдям схожим для чищення зброї, картонної коробки з годинником всередині, вентилятора та двох музичних колонок.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, по-перше, перевірив законність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження; а по-друге, врахував співрозмірність (пропорційність) такого втручання в інтереси власника майна.

Так, з матеріалів провадження слідує, що Запорізьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002560 від 20 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 14 липня 2025 року, у ході проведення обшуку за адресою: садівниче товариство в м. Запоріжжя, буд. 26 виявлено та вилучено у тому числі вказані у клопотанні слідчого предмети та речі.

Постановою слідчого від 15 липня 2025 року вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Крім того, із матеріалів клопотання слідує, що ОСОБА_7 15 липня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

На обґрунтування вимог поданого клопотання про накладення арешту на майно, слідчий вказував на те, що вилучені речі та предмети можливо є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди злочинної діяльності.

Так, колегія суддів, перевіряючи судове рішення слідчого судді в межах апеляційної скарги, зокрема в частині відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на: грошові кошти у розмірі 6700 гривень, грошові кошти у розмірі 850 доларів США; електронний гаманець у пластиковій коробці; грошові кошти у розмірі 1700 гривень; коробку з приладдям схожим для чищення зброї; картонну коробку з годинником всередині, вентилятор; дві музичні колонки, бере до уваги, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на вказане майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора та позиція представника власника майна, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти у розмірах вказаних вище, слідчий суддя суду першої інстанції послався на те, що жодних даних про те, що вилучені грошові кошти під час обшуку у ОСОБА_7 набуті кримінально протиправним шляхом.

Крім того, слідчий суддя врахував, що у судовому засіданні представником власника майна, надано відповідні документи, щодо походження вилучених грошових коштів у ОСОБА_7 .

На переконання колегії суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого в частині вказаних грошових коштів, як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Так, апеляційний суд враховує надані представником власника майна пояснення та документи.

Зокрема, представником власника майна надані пояснення, згідно яких, вилучені під час обшуку у ОСОБА_7 грошові кошти були надані йому тещею ОСОБА_10 для лікування його малолітнього сина - ОСОБА_11 , який є дитиною з інвалідністю.

Крім того, на підтвердження наданих пояснень, представником були надані такі документи, як рахунок від 16 червня 2025 року на лікувальну путівку на суму 23780 грн., комп`ютерну томографію 1120 грн., виписку з медичної картки хворого ОСОБА_12 , посвідчення дитини з інвалідністю на ОСОБА_12 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування в клопотанні не надано обґрунтованої оцінки щодо правової підстави для арешту грошових коштів у розмірі 6700 гривень, грошових коштів у розмірі 850 доларів США; грошових коштів у розмірі 1700 гривень, а також електронного гаманця у пластиковій коробці, а слідчий суддя, врахувавши вимоги ст.ст. 170, 173 КПК України, обґрунтовано встановив відсутність правових підстав для задоволення клопотання про накладення арешту в цій частині.

Що стосується вимог апеляційної скарги в частині коробки з приладдям схожим для чищення зброї, картонної коробки з годинником всередині, вентилятора та двох музичних колонок, то, на переконання колегії суддів, матеріали кримінального провадження не дають достатньо підстав вважати, що вказане майно, може містити будь-які сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час даного кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що надані до матеріалів клопотання документи не підтверджують того факту, що коробка з приладдям схожим для чищення зброї, картонна коробка з годинником всередині, вентилятор та дві музичні колонки, є предметом кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 .

Ураховуючи зміст клопотання про арешт майна і заявлену підставу та мету для його арешту, судова колегія приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на грошові кошти у розмірі 6700 гривень, грошові кошті у розмірі 850 доларів США, грошові кошти у розмірі 1700 гривень, електронний гаманець у пластиковій коробці, коробку з приладдям схожим для чищення зброї, картонну коробку з годинником всередині, вентилятор та дві музичні колонки.

Правильність таких висновків слідчого судді випливає також і з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що «кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти у розмірі 6700 гривень, грошові кошті у розмірі 850 доларів США, грошові кошти у розмірі 1700 гривень, електронний гаманець у пластиковій коробці, коробку з приладдям схожим для чищення зброї, картонну коробку з годинником всередині, вентилятор та дві музичні колонки, а тому доводи апеляційної скарги прокурора стосовно незаконності ухвали слідчого судді в цій частині слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2025 року, якою частково задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002560, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4