ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3335/25 Справа № 333/4743/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

11 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000160 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2025 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка, Донецької області, українця, громадянина України, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, з повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України по сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Згідно до вироку суду, 03 лютого 2025 року, приблизно о 03:00 год, ОСОБА_7 , знаходився біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення, з території вищезазначеного домоволодіння та розташованих на ньому приміщень.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, приблизно в період часу з 03:11 по 04:06 год, подолавши огорожу, ОСОБА_7 побачив приміщення гаражів, що знаходяться на території вказаного домоволодіння, та визначив майно яке знаходиться у вищевказаних приміщеннях предметом свого злочинного посягання. Після чого, шляхом вільного доступу, через незачинені задні двері, ОСОБА_7 почергово проник до приміщень двох гаражів, які розташовані впритул один до одного, звідки викрав майно яке належить потерпілому ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: Шліфмашину кутову марки «Dnipro-M», моделі «GS-98», в корпусі чорно-помаранчевого кольору, вартістю 903 гривні 33 копійки; зварювальний апарат інверторний марки «APRO», моделі «ММА- 140», в корпусі зеленого кольору , вартістю 2 241 гривню 84 копійки; Дизельне паливо у кількості 15 літрів, вартістю 832 гривні 95 копійок.

Далі, ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину, разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 3 978 гривень 12 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 , за викладених вище обставин вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім цього, в період часу приблизно з 23:00 год. 03 квітня 2025 по 02:00 год. 04 квітня 2025 року, ОСОБА_7 , знаходився біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла та іншого приміщення, з території вищезазначеного домоволодіння та розташованих на ньому приміщень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, поєднане з проникненням до житла та іншого приміщення, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, у вищезазначений період часу, подолавши огорожу, ОСОБА_7 побачив будинок, а також приміщення гаражу, що знаходяться на території вказаного домоволодіння, та визначив майно яке знаходиться у вищевказаних приміщеннях предметом свого злочинного посягання. Після чого, шляхом пошкодження навісного замку, проник до житлового будинку, де не знайшов цінного майна яким би міг незаконно заволодіти, проте знайшов ключі від приміщення гаражу, яке розташоване на території зазначеного домоволодіння.

Далі, ОСОБА_7 , через вхідні двері покинув приміщення будинку, підійшов до металевих воріт гаражу, який розташований на території вищевказаного домоволодіння, після чого відкрив гвинтовий замок ключами, які він знайшов у будинку, таким чином, проник до приміщення гаражу, звідки викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: Мідну трубу для кондиціонера 3/8 (9,53x0,81мм), довжиною 20 м., вартістю 138 гривен 75 копійок за метр, загальною вартістю 2 775 гривень; Мідну трубу для кондиціонера 1/4 (6,35x0,76мм), довжиною 15 м., вартістю 117 гривень 75 копійок за метр, загальною вартістю 1 766 гривень 25 копійок;

Далі, ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину, разом з викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 4 541 гривню 25 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 , за викладених вище обставин вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Крім цього, приблизно в період часу з 22:00 год. 07 квітня 2025 року по 05:50 год. 08 квітня 2025 року, ОСОБА_7 , знаходився біля домоволодіння на якому розташовані будинки АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла особи, визначивши предметом свого злочинного посягання вищезазначені житлові будинки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла особи, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, на території вищезазначеного домоволодіння, через незаперту хвіртку, незаконно потрапив на його територію, де знайшов предмет, який використав як засіб для вчинення кримінального правопорушення, а саме - металевий лом, за допомогою якого пошкодив навісний замок, на який було заперто вхідні двері. Після чого, отримавши вільний доступ, ОСОБА_7 незаконно проник через вхідні двері до приміщення будинку АДРЕСА_4 , який є житлом потерпілої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проти волі останньої.

Далі, ОСОБА_7 , через вхідні двері покинув приміщення будинку АДРЕСА_4 , після чого, підійшов до будинку АДРЕСА_4 , в який, шляхом розбиття вікна, незаконно проник через нього до приміщення кімнати вказаного будинку, який є житлом потерпілої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проти волі останньої.

В подальшому, ОСОБА_7 , вийшов через вхідні двері з вказаного будинку, після чого покинув територію домоволодіння.

Таким чином, ОСОБА_7 , за викладених вище обставин вчинив кримінальний проступок, передбачений за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла особи.

Крім цього, 29 квітня 2025 року, приблизно в період часу з 00:00 по 02:00 год, ОСОБА_7 , знаходився біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла та іншого приміщення, з території вищезазначеного домоволодіння та розташованих на ньому приміщень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, поєднане з проникненням до житла та іншого приміщення, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, у вищезазначений період часу, через незаперту хвіртку, незаконно потрапив на територію вищезазначеного домоволодіння, де ОСОБА_7 побачив будинок, а також приміщення гаражу, що знаходяться на його території, та визначив майно яке знаходиться у вищевказаних приміщеннях предметом свого злочинного посягання. Після чого, шляхом зняття рами вікна проник до житлового будинку, звідки викрав набір інструментів «STELS 1|4, 3/8, 1|2, Cr-V, S2, посилений кейс, 151 предмет», вартістю 5 159 гривень 14 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Далі, ОСОБА_7 , через вікно покинув приміщення будинку та підійшов до бокових дверей гаражу, який розташований на території вищевказаного домоволодіння. Після чого, пошкодивши навісний замок шляхом термічного впливу, потрапив до приміщення гаражу, звідки викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: портативну газову плиту подвійної дії з адаптером в кейсі МАХ, вартістю 739 гривень 75 копійок, котушку для спінінга марки EOS Poseidon, моделі «PD200 1ВВ» вартістю 156 гривень, 36 копійок, котушку для спінінга марки SHAR РЕЇ моделі «1000 FD 3+1ВВ», вартістю 338 гривень 19 копійок.

Далі, ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину, разом з викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на загальну суму 6 393 гривні 44 копійки.

Таким чином, ОСОБА_7 , за викладених вище обставин вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, в умовах воєнного стану.

На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій він просить вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2025 рокузмінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вину визнав, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв слідству у розкритті злочину.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи або про бажання приймати участь під час апеляційного розгляду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, думку прокурора ОСОБА_5 ,який заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях ніким не оскаржується, в тому числі і обвинуваченим, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст. 65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

На думку колегії суддів міра покарання ОСОБА_7 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочинів, які відносяться до кримінальних проступків та тяжких злочинів, конкретних обставин справи, даних про його особу, який провину визнав в повному обсязі, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, є особою працездатного віку, проте офіційно не працює, неодружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, осіб похилого віку або осіб з інвалідністю, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.

Доводи апеляційної скарги захисника, що обвинувачений ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України не судимий, вину визнав, щиро розкаявся у скоєному,активно сприяв слідству у розкритті злочину, були враховані судом І інстанції при призначенні обвинуваченому покарання та не є безумовним обов`язком суду для зміни міри покарання.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року у справі № 634/609/15-к).

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів не вбачає підстав для застосування вимог ст. 75 КК України та вважає, що призначене судом І інстанції покарання, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України,у виді 6 (шести) років позбавлення волі, є саме таким.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких суттєвих порушень КПК або КК України, які б тягли за собою скасування вироку або зміни міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2025 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: