Справа № 740/1195/19
Провадження № 1-кс/740/883/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , із секретарем судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 16.03.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Слідчий Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернувся із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого, посилається на те, що 16.03.2018 близько 10:30 годин ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-210994-20» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі між м. Ніжин та с. Мала Кошелівка Ніжинського району у напрямку м. Ніжин, на ділянці автодороги на відстані біля 1,3 км. від с. Мала Кошелівка, порушив вимоги пунктів 11.3, 12.3, 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі Правил), а саме: виїхав на смугу зустрічного руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, рухаючись по зустрічній смузі руху, при виникненні небезпеки для руху, а саме: автомобіля марки «Daewoo FSO Lanos TF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який у той час рухався вказаною дорогою у зустрічному напрямку частково займаючи зустрічну для нього смугу руху, не вжив своєчасно негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, та змінив напрямок руху, прийнявши вправо, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo FSO Lanos TF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ-210994-20 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а водій автомобіля марки «Daewoo FSO Lanos TF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

За даним фактом було внесено відомості до ЄРДР за №0000342 від 16.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

23.09.2025 слідчим за погодженням з прокурором було складено письмове повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та у зв`язку з тим, що місце знаходження ОСОБА_5 не встановлено, дане повідомлення під відеозапис було вручене його батьку ОСОБА_8 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 16.03.2019 в якому зафіксовано обстановку на місці події, сліди гальмування, ділянку осипу грунту та уламків транспортних засобів, розташування автомобілів на місці події після ДТП; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 05.04.2019 в якому він показав, що 16.03.2019 близько 10 год. керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_2 їхав по автодорозі від м.Ніжин до с.М.Кошелівка зі швидкістю біля 50 км/год та виїхав частково на зустрічну смугу руху, щоб об`їхати перешкоду, в цей час зустрічний легковий автомобіль був на значній відстані від нього, завершуючи об`їзд перешкоди, він побачив, що зустрічний автомобіль виїхав на його смугу руху та вже дуже близько. З метою уникнення зіткнення він став приймати вліво, але зустрічний автомобіль став приймати вправо на свою смугу руху і відбулось лобове зіткнення автомобілів, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження; протоколом допиту як свідка ОСОБА_5 від 17.03.2019, в якому він показав, що 16.03.2019 близько 10 год. він, керуючи автомобілем «ВАЗ-210994-20» р.н. НОМЕР_1 , їхав по автодорозі від с.М.Кошелівка до м.Ніжин, в якості пасажирів перевозив дружину та малолітнього сина, бачив, що назустріч по середині дороги рухався у зустрічному напрямку автомобіль марки «Daewoo Lanos». Далі він став здійснювати об`їзд вибоїн з виїздом на зустрічну смугу руху, по завершенню об`їзду вибоїн він став приймати вправо на свою смугу руху і побачив, що зустрічний автомобіль «Daewoo Lanos» вже дуже близько та не звільняє його смугу руху. Тоді він застосував гальмування та під час гальмування відбулось лобове зіткнення з зустрічним автомобілем на його смузі руху; висновком експерта №231 від 05.07.2019 згідно якого в робочій гальмівній системі та в системі рульового керування автомобіля ВАЗ-210994-20 р.н. НОМЕР_1 несправності, які б перебували у причинному зв`язку з ДТП не виявлено; висновком експерта №226 від 03.07.2019 згідно якого первинний контакт відбувся між передньою частиною автомобіля ВАЗ-210994-20 р.н. НОМЕР_1 та передньою частиною автомобіля «Daewoo FSO Lanos TF69Y» р.н. НОМЕР_2 . Місце первинного контакту автомобіля ВАЗ-210994-20 р.н. НОМЕР_1 та автомобіля «Daewoo FSO Lanos TF69Y» р.н. НОМЕР_2 розташоване в місці осипу грунту з днища автомобіля ВАЗ-210994-20 р.н. НОМЕР_1 , приблизно на відстані переднього звису за кінцем сліду гальмування лівого переднього колеса автомобіля ВАЗ-210994-20 р.н. НОМЕР_1 , тобто на проїзній частини дороги між с.М.Кошелівка та м.Ніжин, у повздовжньому на відстані приблизно 0,8м за кінцем сліду гальмування лівого переднього колеса автомобіля ВАЗ-210994-20 р.н. НОМЕР_1 , а у поперечному напрямку приблизно в межах 3,5-4,82м від лівого, за напрямком руху автомобіля ВАЗ-210994-20 р.н. НОМЕР_1 , краю проїзної частини; висновком експерта №74 від 27.07.2019 згідно якого у потерпілої ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та могли утворитись за умов ДТП; висновком експерта №185 від 29.17.2019 згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості та могли утворитись за умов ДТП; протоколами проведення слідчих експериментів від 20.09.2019 з участю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під час яких вони надали покази про обставини виникнення ДТП та параметри руху транспортних засобів; висновком експерта №349 від 08.10.2019 згідно якого в дорожній обстановці по показах водія ОСОБА_5 з технічної точки зору водій ОСОБА_5 повинен діяти відповідно до вимог п.п.11.1, 11.3, 101., 12.3 Правил дорожнього руху і його дії не відповідали вимогам вказаних пунктів ПДР та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди; висновком комісійної експертизи №33432/21-52/2115/23-52 від 02.02.2023 згідно якого у даній дорожній обстановці з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП знаходяться дії водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_5 , які не відповідають вимогам п.11.3 ПДР.

24.09.2025 підозрюваний ОСОБА_5 був оголошений у розшук, оскільки на неодноразові виклики до слідчого не з`являвся, за місцем реєстрації не проживає та про своє місце знаходження не повідомляв.

У ході вжитих заходів встановлено, що ОСОБА_5 15.04.2024 виїхав з України та відомості щодо місцезнаходження останнього на даний час не отримано, допитаний батько ОСОБА_5 . ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_5 після виїзду за кордон не повертався, де саме перебуває ОСОБА_5 він не знає та зв`язок з ним не підтримує.

13.10.2025 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у міжнародний розшук.

Таким чином, на даний час наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, тобто має місце ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, враховуючи що підозрюваний ОСОБА_5 більше року за місцем реєстрації фактично не проживає, здійснив виїзд з території України, запобігання вказаному ризику без застосування запобіжного заходу є неможливим, що остаточно вказує на існування достатніх підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та додатково зазначив, що з ОСОБА_5 у квітні 2024 року планувалися слідчі та інші процесуальні дії, зокрема вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується корінцями викликів до слідчого та тим, що ОСОБА_5 залучив на початку квітня адвоката для здійснення захисту. Однак, ОСОБА_5 виїхав з України, що перешкодило виконати зазначені процесуальні дії, та свідчить про його ухилення від слідства.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Подані слідчому судді документи містять постанову слідчого від 13.10.2025 про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у міжнародний розшук.

Що ж до доведеності прокурором наявності підстав, передбачених с. 177 КПК України слідчий суддя враховує, що в обгрунтування клопотання зазначено про переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, що відповідає ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, як вбачається з клопотання і доданих документів, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_5 повідомлено 23.09.2025, у порядку ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ч. 2 ст. 135 КПК України у зв`язку відсутністю за місцем проживання в Україні шляхом вручення батьку.

Отже, на час виїзду 15.04.2024 ОСОБА_5 з України він не мав статусу підозрюваного.

Відтак, відсутні дані, що в силу вимог кримінального процесуального законодавства на той час на нього у зв`язку із даним кримінальним провадженням було покладено обов`язок не змінювати місце проживання, чи отримувати на це дозвіл, або повідомляти про зміну місця проживання.

Як вбачається з корінців повісток про виклики, повістки про виклик ОСОБА_5 на 25.04.2024, 26.04.2024, 29.04.2024 до Ніжинського РУП у кримінальному провадженні для участі в отриманні процесуальних документів надсилалися ОСОБА_5 23.04.2024

За такого, сам факт виїзду 14.04.2024 за кордон і зміни ОСОБА_5 в статусі свідка місця проживання, не свідчить про ухилення саме від досудового розслідування.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 року (провадження № 5-1кс15), під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо)… При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 27.03.2019 (провадження № 51-9040 км 18) на підставі аналізу положень ч. 1 ст. 281 КПК колегія суддів дійшла висновку, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства.

За встановлених при розгляді клопотання обставин слідує, що відсутні дані про уникнення ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні в якості свідка до повідомлення про підозру у вчиненні злочину, та що ОСОБА_5 виїхав з України 15.04.2024 не маючи жодних законодавчих чи судових обмежень в цьому у зв`язку з кримінальним провадженням, та тільки 23.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину шляхом вручення письмового повідомлення його батьку, оскільки сам ОСОБА_5 на час повідомлення про підозру з України виїхав і його місце знаходження невідоме.

Прокурором не доведено, що ОСОБА_5 обізнаний про набуття статусу підозрюваного і усвідомлює, що в нього виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, і що він ухиляється від виконання такого обов`язку.

Додані до клопотання документи не містять даних чи вживалися стороною обвинувачення заходи для отримання інформації про ОСОБА_5 і встановлення його місцезнаходження, зокрема через правові механізми використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, наприклад запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Синього оповіщення (щодо осіб, які становлять інтерес для правоохоронних органів України в рамках кримінальних проваджень та/або оперативно-розшукових справ), що передбачено п.2 розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 17.08.2020 №613/380/93/228/414/510/2801/5.

Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні регламентовано ст. 135 КПК України.

Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва (ч. 7 ст. 135 КПК України).

Особу, яка перебуває за межами України, для провадження слідчих чи інших процесуальних дій на території України викликають повісткою на підставі запиту (доручення) про міжнародну правову допомогу (ч. 1 ст. 566 КПК України).

Норми КПК України передбачають здійснення виклику особи до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду окрім іншого і електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч. 1 ст. 135 КПК).

Слідчому суді не надано достатніх і належних доказів, що після набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного, вжиті передбачені законодавством заходи для отримання інформації про ОСОБА_5 і встановлення його як особи, яка становить інтерес для правоохоронних органів України в рамках кримінального провадження, і що ОСОБА_5 був викликаний до слідчого, прокурора у передбачений законом спосіб.

Також слідчим суддею не встановлено і того, що ОСОБА_5 до 23.09.2025 (дата повідомлення про підозру), коли перебував у статусі свідка у даному кримінальному провадженні, ухилявся від явки, та/або був відсутній за місцем реєстрації та проживання принаймні в період до виїзду за кордон 15.04.2024.

Для доведення ухилення ОСОБА_5 від досудового слідства за таких обставин є необхідним використати передбачені законодавством правові механізми отримання інформації про ОСОБА_5 , місця перебування, засоби зв`язку тощо, і здійснити його виклик як підозрюваного до слідчого, прокурора у встановленому законом порядку з підтвердженням обізнаності підозрюваного про такий виклик, і у разі неявки до слідчого, прокурора у такому разі можливо зробити висновок про ухилення підозрюваного від досудового розслідування.

Отже, прокурором не доведено усієї сукупності обставин передбачених ч. 6 ст.193 КПК України та не надано суду належних доказів в обгрунтування наявності підстав для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому у задоволенні клопотанні слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 193 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного за ч. 2 ст. 286 КК України, який оголошений у міжнародний розшук, ОСОБА_5 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 15.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1