Провадження №11-сс/991/97/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 ,

розглянула апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.01.2026 про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000663 від 27.12.2024.

Історія провадження

1.Детективи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000663 від 27.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 368-5, частинами 3, 4 статті 368, частиною 1 статті 209, частиною 1 статті 369, частиною 4 статті 368, частиною 1 статті 209 Кримінального кодексу України (далі - КК).

2.31.12.2025 до слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна.

3.06.01.2026 слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна (далі - ухвала слідчого судді).

4.12.01.2026 прокурор подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, яка надійшла до Суду 21.01.2026.

Короткий зміст і мотиви ухвали слідчого судді

5.Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000663.

6.Ухвала мотивована таким:

(1) щодо вилученого під час обшуку мобільного телефону ОСОБА_8 : 1) слідчий суддя не заперечував, що вилучений під час обшуку мобільний телефон містить відомості, які мають значення для кримінального провадження, проте орган досудового розслідування не вчинив дії, направлені на фіксацію віднайдених відомостей (зокрема, не проведено огляд із залученням спеціаліста, не здійснено спроб копіювання відомостей та не призначено експертне дослідження, яке відповідно до протоколу обшуку було метою вилучення майна); 2) з моменту вилучення цього майна минув достатній час для виконання будь-якої із вказаних дій, які би свідчили про процесуальну зацікавленість та необхідність слідства в збереженні відповідного речового доказу; 3) за таких обставин слідчий суддя вважає недоведеним, що за допомогою арешту мобільного телефону можливо досягнути завдання, для виконання яких прокурор звертається із відповідним клопотанням;

(2) щодо грошових коштів, вилучених під час обшуку у домоволодінні, та грошових коштів, наручного годинника, жіночого перстня та монет, вилучених у депозитарній скриньці, слідчий суддя дійшов таких висновків: 1) прокурором не конкретизовано та не обґрунтовано, яким саме критеріям речового доказу відповідає таке майно; 2) відсутні підстави вважати, що частина із вилучених цінностей належить ОСОБА_9 , зокрема, жіночий перстень; 3) відсутні будь-які відомості про перетворення неправомірної вигоди у ювелірні вироби або дорогоцінні монети, або ж що формою неправомірної вигоди були не грошові кошти; 4) за таких обставин сумнівною є позиція сторони обвинувачення, що такі предмети були предметом злочину, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 5) прокурор не пояснив у чому полягає причетність ОСОБА_8 до розслідуваних подій, він не має процесуального статусу підозрюваного, а відомостей щодо його обізнаності про передачу неправомірної вигоди, одержаних за результатами проведення НСРД, недостатньо для висновку, що за місцем проживання ОСОБА_8 та відкритої ним депозитарної скриньки можуть зберігатися кошти та речі підозрюваного ОСОБА_10 ; 6) ОСОБА_11 (співмешканка ОСОБА_8 ) законно володіє коштами у сумі, яка була віднайдена у будинку органом досудового розслідування, а саме прибутком, отриманим від продажу квартири у місті Луцьку, та доходами від здійснення підприємницької діяльності за 2023-2024 роки; 7) слідством було зафіксовано передачу 15 000 доларів США, натомість відшукані у будинку та депозитарній скриньці кошти явно перевищують суму переданої неправомірної вигоди, а інших відомостей про протиправність здобуття цих коштів прокурором не наведено; 8) так, сторона обвинувачення підтвердила, що у межах цього кримінального провадження наразі не розслідуються обставини декларування недостовірної інформації чи незаконного збагачення ОСОБА_8 , тому слідчий суддя критично оцінює доводи, що вилучене майна може бути предметом вчинення цих злочинів; 9) слідчий суддя також вважає недоведеним, що до такого майна може бути застосовано спеціальну конфіскацію, оскільки не доведено, що третя особа ОСОБА_11 знала чи могла знати про обставини ймовірного вчинення злочинів; 10) з огляду на відсутність будь-яких відомостей про незаконне джерело походження коштів, які були відшукані, неспростування прокурором наявності у власників фінансової спроможності накопичити та володіти такими коштами, недоведеність приналежності до предмету розслідування ювелірних виробів та монет, накладення арешту на такі кошти та речі є надмірним втручанням у права осіб; 11) отже, відсутні підстави вважати, що майно, вилучене у ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , відповідає ознакам речового доказу та наявна можливість застосування до них спеціальної конфіскації, а також, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна.

Вимоги та доводи апеляційної скарги прокурора

7.В апеляційній скарзі прокурор просив: (1) скасувати оскаржувану ухвалу та (2) постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на таке майно: 1) грошові кошти у розмірі 165 000 грн, 29 850 євро, 1 600 доларів США та мобільний телефон iPhone 16 Pro, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вилучені під час обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_11 та знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ; 2) грошові кошти у розмірі 140 000 доларів США, наручний годинник «Geneve», жіночий перстень, 10 монет, вилучені під час обшуку депозитарної скриньки у відділенні АБ «Укргазбанк», яка перебуває у тимчасовому платному користуванні ОСОБА_8 .

8.Вимоги апеляційної скарги обґрунтовуються таким:

(1) слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та висновки слідчого судді про відсутність підстав для накладення арешту на вилучене майно не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження;

(2) щодо необхідності накладення арешту на вилучений мобільний телефон прокурор зазначив, що: 1) при попередньому огляді мобільного телефону ОСОБА_8 виявлено листування та дзвінки у додатках для обміну повідомленнями з підозрюваними ОСОБА_12 , а також ознаки видалення інформації, для відновлення якої необхідно проводити експертне дослідження; 2) вилучений мобільний телефон може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є речовим доказом та підлягає арешту з метою його збереження; 3) при цьому відповідно до пояснень спеціаліста не вдалося здійснити копіювання файлової системи телефону, отже, сторона обвинувачення вживала заходи щодо огляду мобільного телефону та копіювання наявної у ньому інформації;

(3) щодо необхідності накладення арешту на вилучені грошові кошти, перстень, годинник та монети прокурор зазначив, що: 1) у декларації ОСОБА_8 як особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за 2024 рік відображено заощадження лише у сумі 1,6 млн грн, розміщені на банківських рахунках у АТ «ОТП Банк», разом з тим ОСОБА_8 не відобразив факт укладення договору відкриття депозитарної скриньки в АБ «Укргазбанк» та зберігання у ній грошових коштів у сумі 140 000 доларів США, не зазначив щодо користування будинком, спільного проживання з ОСОБА_11 та її активи; 2) зазначена в судовому засіданні інформація про те, що ОСОБА_8 не декларував банківську скриньку з огляду на те, що відкрив її у 2025 році, не відповідає дійсності, оскільки за інформацією із банку ОСОБА_8 користувався послугами оренди скриньки з 15.12.2022; 3) слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав вважати, що частина вилучених цінностей належить ОСОБА_8 , оскільки грошові кошти та інші речі вилучені у банківській скриньці, до якої мав доступ лише ОСОБА_8 та тільки він отримував до неї доступ упродовж 2024 -2025 років; 4) ці факти свідчать про умисне приховування ОСОБА_8 грошових коштів та майна, що знаходилися у депозитарній скриньці, а також це може свідчити про ймовірну наявність у його діях ознак декларування недостовірної інформації (стаття 366-2 КК) чи незаконного збагачення (стаття 368-5 КК); 5) слідчий суддя необґрунтовано зазначив щодо непричетності ОСОБА_8 до розслідуваних подій, оскільки в долучених до матеріалів провадження протоколах НСРД зафіксовано, зокрема, розмови ОСОБА_10 щодо домовленостей із ОСОБА_8 про спільне голосування в Луцькій міській раді по рішенню щодо земельної ділянки ОСОБА_13 , розмови ОСОБА_8 з підозрюваними ОСОБА_10 , ОСОБА_13 щодо обставин зустрічей для передачі грошових коштів після голосування, що вказує на його обізнаність про домовленість щодо часу та місця передачі неправомірної вигоди; 6) крім того, матеріалами кримінального провадження задокументовано факт зберігання підозрюваним ОСОБА_10 власних грошових коштів у індивідуальних банківських сейфах, відкритих на ім`я інших осіб, що може свідчити і про зберігання грошових коштів ОСОБА_10 у індивідуальному сейфі ОСОБА_8 ; 7) проте на даний час неможливо здійснити розмежування особистих грошових коштів ОСОБА_8 (частина яких може бути серед вилучених коштів за місцем проживання та у депозитарній скриньці), оскільки необхідно дослідити його майновий стан, майновий стан співмешканки, їх доходи та видатки, для чого потрібний значний період часу, 8) з огляду на вищезазначене вилучене майно підлягає арешту з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Короткий зміст заперечень адвоката на апеляційну скаргу

9.У запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_6 зазначив таке: (1) твердження прокурора про недекларування ОСОБА_8 вилучених грошових коштів не заслуговують на увагу, оскільки доходи та заощадження ОСОБА_8 за минулі роки дозволяють набути вилучене майно, а декларація за 2025 рік подається до 01.04.2026; (2) ОСОБА_8 добровільно розблокував мобільний телефон та надав його для огляду детективам НАБУ, а після його вилучення ніхто не звертався щодо огляду, копіювання даних чи експертизи електронного пристрою; (3) вилучені у банківській скринці грошові кошти набуті ОСОБА_8 саме у 2025 році, така скринька не є рахунком у розумінні розділу 12 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування, тому відкрита банківська скринька, яка не містила активів, не підлягала відображенню у декларації за попередній рік; (4)доводи прокурора про причетність ОСОБА_8 до розслідуваних подій у кримінальному провадженні не заслуговують на увагу, оскільки згадуванні ім`я « ОСОБА_14 » у зафіксованих розмовах в контексті діяльності Луцької міської ради може стосуватися іншого депутата із фракції «За майбутнє», а також необмеженого кола осіб на таке ім`я; (5) досудове розслідування злочинів за статтями 366-2 КК та 368-5 КК щодо депутата міської ради не належить до підслідності НАБУ; (6) повернення майна законному володільцю не є перешкодою для його подальшого вилучення, арешту чи спеціальній конфіскації, оскільки факт його наявності у відповідному місці зафіксовано та ніким не оспорюється.

Позиції учасників провадження

10.Прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

11.Представник власника майна просив відмовити в її задоволенні, залишити без змін рішення слідчого судді.

12.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).

Оцінка та мотиви Суду

13.Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (частина 1 статті 404 КПК).

14.У клопотанні прокурор зазначив такі правові підстави для накладення арешту на майно: 1) на мобільний телефон - необхідність забезпечення збереження речових доказів (пункт 1 частини 2 статті 170 КПК); 2) на грошові кошти, вилучені під час обшуку в домоволодінні, грошові кошти та інші речі, вилучені у банківській скринці, - необхідність забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації (пункти 1, 2 частини 2 статті 170 КПК).

15.Слідчий суддя з мотивів, зазначених у пункті 6 цієї ухвали, відмовив у задоволенні клопотання прокурора та дійшов висновку про невідповідність вилученого майна ознакам речового доказу, про недоведеність можливості застосування до грошових коштів та інших речей спеціальної конфіскації та відповідно про необґрунтованість накладення на таке майно арешту в заявлених цілях.

16.Суд переглядає оскаржувану ухвалу слідчого судді з урахуванням нових документів, наданих прокурором під час апеляційного розгляду, а саме: (1) витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000663 [відповідно до якого 20.01.2026 були внесені відомості про вчинення злочину із попередньою правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 209 КК] - том 2 а.с. 102-106; (2) копії протоколу огляду інформації та комп`ютерних даних від 20.01.2026 із інформаційно-аналітичною довідкою [щодо неможливості накопичення ОСОБА_8 готівкових коштів, вилучених під час обшуку депозитарної скриньки] - том 2 а.с. 89-101; (3) копії службової записки детектива та пояснень спеціаліста щодо неможливості створити копію відомостей з мобільного телефону ОСОБА_8 (том 2 а.с. 74, 76).

17.За результатами апеляційного розгляду Суд констатує, що (1) слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо відмови у накладенні арешту на грошові кошти, вилучені під час обшуку в домоволодінні, що перебуває у власності ОСОБА_11 , з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що такі кошти не належать ОСОБА_8 , однак (2) висновки слідчого судді в частині відмови у накладенні арешту на мобільний телефон є помилковими з огляду на те, що існують достатні підстави вважати, що вилучений електронний пристрій відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, (3) за результатами дослідження нових доказів під час апеляційного розгляду були встановлені нові обставини, які є підставою для скасування ухвали в частині відмови у накладенні арешту на грошові кошти у розмірі 140 000 доларів США та інші речі, вилучені в депозитарній скринці ОСОБА_8 .

18.Отже, Суд дійшов висновку, що мобільний телефон, грошові кошти у розмірі 140 000 доларів США та інші речі, вилучені під час обшуку депозитарної скриньки, підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

19.При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, якщо арешт накладено у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 3 статті 170 цього Кодексу повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).

20.Враховуючи зазначене, мотиви оскаржуваної ухвали, вимоги і доводи апеляційної скарги, Суд повинен дослідити наявність правових підстав для арешту майна та перевірити розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

(1) Перевірка наявності підстав для арешту майна

(1.1) Стандарт доказування, який застосовується для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів

21.Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

22.Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

23.Для цілей арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів КПК передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» при встановленні обставин, що є підставами для такого арешту.

24.Арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів - накладається на майно будь-якої особи за наявності «достатніх підстав» вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК (частина 3 статті 170 КПК). Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (частина 1 статті 98 КПК).

25.Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає: (1) наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є (2) достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

26.При цьому при встановленні цих обставин слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

(1.2) Щодо правових підстав накладення арешту на мобільний телефон з метою забезпечення збереження речового доказу

27.Суд вважає висновки слідчого судді в частині відмови у накладенні арешту на мобільний телефон суперечливими, оскільки в оскаржуваному рішенні зазначено, що електронний пристрій містить відомості, які мають значення для кримінального провадження, та є необхідним для проведення експертного дослідження, проте сторона обвинувачення не вжила достатніх заходів, направлених на фіксацію віднайдених відомостей (не проведено огляд із залученням спеціаліста, не призначено експертне дослідження тощо). З огляду на такі мотиви слідчого судді прокурор додатково долучив до апеляційної скарги копії службової записки детектива із пропозицією визначити спеціаліста в сфері інформаційних технологій та пояснень спеціаліста щодо неможливості створити копію відомостей з мобільного телефону ОСОБА_8 .

28.Суд за результатами апеляційного розгляду дійшов висновку, що наведені у клопотанні прокурора фактичні дані, долучені до клопотання докази та надані суду апеляційної інстанції нові документи є достатніми для висновку про те, що належний ОСОБА_8 мобільний телефон може містити інформацію, пов`язану з подіями злочинів, які розслідуються у цьому провадженні, та є необхідність у більш тривалому його утриманні стороною обвинувачення, з огляду на наступне.

29.Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (абзац 2 частини 3 статті 170 КПК).

30.Отже, КПК передбачає такі можливості для сторони обвинувачення тимчасового обмеження права власності для отримання доказової інформації, що міститься на електронних носіях (які самі по собі не є засобом, знаряддям злочину, не набуті в результаті його вчинення тощо), залежно від характеру об`єктивних перешкод її здобуття та фіксації:

(1) безпосередньо на місці обшуку/огляду шляхом відображення в протоколі обшуку та/чи копіювання вмісту таких носіїв за допомогою залученого спеціаліста без їх вилучення. Тобто, за наявності відповідних умов на цьому етапі (участь спеціаліста у разі необхідності, носій не захищений системою логічного захисту або доступ надано володільцем, система захисту подолана слідчим на місці всупереч волі володільця, немає інших перешкод копіювання інформації, відсутня потреба в експертному дослідженні носія тощо) відсутня необхідність і підстави для тимчасового вилучення та арешту таких носіїв в подальшому;

(2) протягом строку тимчасового вилучення, передбаченого частиною 5 статті 171 КПК. Тобто, за наявності відповідних умов (спеціаліста було залучено після обшуку, вдалося подолати систему логічного захисту в цей строк та/чи скопіювати усю необхідну доказову інформацію, відсутня потреба в подальшому експертному дослідженні самого носія тощо) немає потреби і підстав для подальшого більш тривалого утримання таких носіїв та накладення арешту майна з цією метою;

(3) протягом більш тривалого строку до моменту, коли відпаде потреба (стаття 174 КПК), на підставі ухвали слідчого судді, суду про арешт майна. Така необхідність може бути обумовлена, окрім вищенаведених перешкод, зокрема, необхідністю збереження речового доказу для представлення його в суді для безпосереднього дослідження.

31.Отже, для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів потрібно довести також необхідність саме тривалого утримання майна і неможливість отримання доказової інформації першими двома способами (без його вилучення або в строк, встановлений для тимчасового вилучення майна без рішення суду про його арешт).

32.Зазначена позиція є усталеною в практиці Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (ухвали від 02.07.2024 у справах № 991/5032/24, № 991/5033/24, № 991/5102/24; від 21.08.2024 у справі № 991/5034/24, від 23.01.2025 у справах № 991/14156/24, № 991/14192/24, № 991/14197/24, від 13.02.2025 у справах № 991/14152/24, № 991/14207/24, від 30.04.2025 у справі № 991/3453/25, від 15.06.2025 у справі № 991/3452/25, від 12.11.2025 у справі № 991/10777/25, від 14.11.2025 у справі № 991/11026/25, від 02.02.2026 у справі № 991/13413/25).

33.Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.12.2025 у справі № 991/12924/25 надано дозвіл на проведення обшуку в домоволодінні, що перебуває фактичному володінні ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення, зокрема, електронних носіїв інформації (в тому числі мобільних телефонів), що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується у кримінальному провадженні № 0000663.

34.Згідно з протоколом обшуку від 19.12.2025 (том 1 а.с. 216-226): (1) ОСОБА_8 надав для огляду мобільний телефон iPhone 16 Pro, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який захищений системою логічного захисту; (2) зазначений телефон був наданий у розблокованому за допомогою Face-ID вигляді, проте власник майна не повідомив детективам НАБУ код-пароль для подолання системи логічного захисту; (3) при здійсненні огляду мобільного телефону виявлено листування і месенджері «WhatsApp»: (а) із абонентом « ОСОБА_15 », який 28.07.2025 надіслав ОСОБА_8 фото переліку питань, що пропонуються для розгляду на пленарному засіданні Луцької міської ради, серед який під пунктом 97 наявне питання «Про погодження проєкту детального плану території в межах вулиць В`ячеслава Чорновола, Ветеранів та р. Сапалаївка у місті Луцьку», навпроти якого наявний рукописний надпис «+», а також через декілька хвилин наявний пропущений аудіодзвінок від цього ж абонента; (б) із абонентом « ОСОБА_16 », який 25.02.2025 направив повідомлення «ОСОБА_14, коли можна побачитись?», а також наявні аудіодзвінки із зазначеним абонентом в цей день. Крім того, за 26.02.2025 наявний о 09:01 пропущений виклик від цього абонента та вихідний дзвінок, а також о 16:41 вхідне повідомлення «Дякую».

35.Суд дійшов висновку, що (1) прокурор наводить достатні підстави вважати, що вилучений під час проведення обшуку мобільний телефон, а саме інформація, яка на ньому міститься, може мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування, та є речовим доказом у кримінальному провадженні; (2) наявна потреба в органу досудового розслідування в більш тривалому утриманні вилученого мобільного телефону, оскільки встановити наявність чи відсутність відомостей, що можуть бути використані у кримінальному провадженні № 0000663, неможливо без проведення експертного дослідження.

36.Так, щодо вищезазначеного висновку про те, що мобільний телефон може містити доказову інформацію, яка може мати суттєве значення для досудового розслідування, Суд враховує таке:

(1) ОСОБА_8 є депутатом Луцької міської ради, головою фракції «Слуга народу» у Луцькій міській раді, головою постійної комісії з питань генерального планування, будівництва, архітектури та благоустрою, житлово-комунального господарства, екології, транспорту та енергоощадності;

(3) у межах кримінального провадження № 0000663 від 27.12.2024 здійснюється досудове розслідування за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_12 за частиною 4 статті 368 КК, за підозрою ОСОБА_13 за частиною 1 статті 369 КК та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 368-5, частиною 3 статті 368, частиною 1 статті 209, частиною 4 статті 369, частиною 4 статті 368, частиною 1 статті 209 КК;

(3) детективами НАБУ розслідуються обставини висловлення прохання надати депутату Волинської обласної ради ОСОБА_10 , депутату Луцької міської ради ОСОБА_12 та іншим особам неправомірну вигоду в загальній сумі 30 000 доларів США та одержання її частини у розмірі 15 000 доларів США за забезпечення ними позитивного голосування депутатами ВО «Свобода» (зокрема, шляхом особистого голосування) та забезпечення прийняття Луцькою міською радою та Волинською обласною радою рішень, що надали можливість організувати будівництво багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури за місцезнаходженням льодової арени «Снігова королева» у місті Луцьку;

(4) під час апеляційного розгляду прокурор також зазначив, що в межах досудового розслідування встановлені обставини, які дають підстави вважати, що ОСОБА_8 , отримуючи неправомірну вигоду, набував злочинним шляхом майно, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, володів, користувався, переміщував, змінював форму (перетворював) такого майна, а також вчиняв дії, спрямованні на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження та місцезнаходження, в період здійснення злочинної діяльності кошти, отримані злочинним шляхом, використовував на свою користь та користь близьких осіб, змінював форму такого майна шляхом купівлі матеріальних цінностей, які разом із грошовими коштами переміщав на зберігання в депозитарну скриньку з метою приховування, маскування походження такого майна («фактовий» епізод за частиною 1 статті 209 КК);

(5) до клопотання додані матеріали, зокрема, протоколи за результатами проведення НСРД від 15.04.2025, 23.05.2025, 13.08.2025, 04.08.2025, 23.08.2025, 10.12.2025, 23.12.2025, які підтверджують наведені вище обставини та в сукупності можуть свідчити про імовірне вчинення злочинів, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, тай ймовірну причетність до них ОСОБА_9 . Так, матеріалами НСРД встановлено, що:

(5.1) 26.02.2025 [у день прийняття Луцькою міською радою рішення № 71/76 від 26.02.2025 «Про надання дозволу на розроблення проєкту детального плану територій в межах вулиць В`ячеслава Чорновола, Ветеранів та р. Сапалаївка у місті Луцьку»] ОСОБА_10 [депутат Волинської обласної ради] телефонує ОСОБА_12 [депутату Луцької міської ради] та останній повідомляє інформацію щодо результатів голосування по цьому питанню: « - ОСОБА_17 скільки набрало? - 22. - Тобто без нас там не проходило. - Угу.». Через декілька хвилин ОСОБА_18 телефонує ОСОБА_13 та повідомляє про результати голосування та узагальнено уточнює, які саме депутати місцевої ради підтримали рішення, серед яких є депутат на ім`я « ОСОБА_19 »: « - Ну дивися . Твоє пройшло в притик, але пройшло. - Ну, Слава Богу…А хто там втикав? - Так хто підтримав, мера команда, ми і ОСОБА_21 і ОСОБА_14, я поняв. - А це як раз 22» (том 1 а.с. 78-79). При цьому Суд звертає увагу, що у цій розмові підозрювані ймовірно зазначали саме про ОСОБА_8 та відповідно критично оцінює твердження адвоката (викладене в запереченнях на апеляційну скаргу) про те, що в цьому випадку може йти мова про іншого депутата міської ради з аналогічним ім`ям, оскільки: 1) відповідно до списку відкритого голосування 22 депутати Луцької міської ради проголосували «за» рішення № 71/76 від 26.02.2025, зокрема, ОСОБА_8 ; 2) відповідно до відкритих джерел інформації депутат ОСОБА_22 , який зазначений в запереченнях адвоката, є головою фракції «За майбутнє» у Луцькій міській раді, до якої входить також міський голова міста Луцька; 3) під час огляду мобільного телефону ОСОБА_8 виявлене листування за 26.02.2025 [в день прийняття вищезазначеного рішення] із абонентом « ОСОБА_16 » [ймовірно особа, яка підозрюється в обіцянці надати та наданні неправомірної вигоди], а саме: о 09:01 пропущений та вихідний аудіодзвінок, а о 16:41 наявне вхідне повідомлення зі змістом «Дякую»;

(5.2) 13.05.2025 [перед прийняттям рішення Волинської обласної ради № 32/25 від 16.05.2025 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (зміна цільового призначення)»] зафіксована розмова підозрюваного ОСОБА_10 із ОСОБА_23 [першим заступником голови Волинської облради] ймовірно щодо прийняття рішення стосовно льодової арени «Снігова Королева» та наявні такі твердження співрозмовників: « - Чого ми має просто так тягнути за них. - Нє, добре що в нас є місто, а без міста нічого (нерозбірливо), а я ще ОСОБА_14 «Слуга народа» на свою сторону, сказав ОСОБА_19 ти отак граєш…» (том 1 а.с. 84-85);

(5.3) 29.07.2025 [перед прийняттям рішення Луцької міської ради № 79/81 від 30.07.2025 «Про погодження проєкту детального плану території в межах вулиць В`ячеслава Чорновола, Ветеранів та р. Сапалаївка у місті Луцьку»] мала місце зустріч, під час якої ОСОБА_10 інформує ОСОБА_13 , зокрема, щодо порядку передачі ймовірно неправомірної вигоди за прийняття рішення Луцькою міською радою (зокрема, здійснення такої передачі особі на ім`я ОСОБА_14 ): «Нє. Там всьо вирішено! Ми вже вирішили. Тільки як проголосують, хтось там до тебе під`їде, бо я можу поїхати. Може ОСОБА_19 під`їде передаш.. - Що передаєте область? - Нє-нє, дивися.. ми домовилися - Це ж з областю? - Нє-нє, дивися, ми розвели область є область, а місто є місто». Крім того, в цей же день ввечері відбулася ще одна зустріч, під час якої ОСОБА_10 зазначає ОСОБА_13 : «Якщо б мене завтра не було, то ОСОБА_14 до тебе під`їде, добре?»;

(5.4) 30.07.2025 [у день прийняття рішення Луцької міської ради № 79/81 від 30.07.2025 «Про погодження проєкту детального плану території в межах вулиць В`ячеслава Чорновола, Ветеранів та р. Сапалаївка у місті Луцьку»]: 1) зафіксована розмова ОСОБА_10 із ОСОБА_12 щодо необхідності проведення зустрічі ОСОБА_8 (за версією слідства) із ОСОБА_13 : « - ти ОСОБА_14 сказав, шоб він до того (ймовірно ОСОБА_13 ) під`їхав? - Нє, бо Ви мені не казали. Вчора той йшов, ОСОБА_19 раніше із сесії поїхав. Вчора той йшов Ви казали або я або цей..- Нє, нє, я не казав ти, я казав ОСОБА_19 . - Нє ви казали або я або цей. - Або я, або я або ОСОБА_19 . Але я ж то розумів, що я того робити не буду» (том 1 а.с. 99); 2) в подальшому в цей день зафіксована зустріч ОСОБА_8 із ОСОБА_13 (протокол за результатами проведення НСРД - спостереження за особою від 13.08.2025); 3) після чого ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що: «Бачився на завтра, завтра на вечір», а через декілька хвилин ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_12 : « Завтра десь вечером, той відзвонив» (том 1 а.с. 101);

(5.5) при цьому 04.08.2025: 1) перед одержанням неправомірної вигоди зафіксована розмова ОСОБА_12 та ОСОБА_10 такого змісту: « - ОСОБА_19 вже. Бачилися? Вечером ?- Шо? - ОСОБА_19 питає чи бачилися? - Нє. Коли питається. Він дзвонив, але то я їхав в ту сторону, а він їхав в ту… Коли ОСОБА_19 буде? - Та я кажу, так о то або середа не раніше. Він ж ОСОБА_26 набрав, ОСОБА_19 каже: «Мене нема», то він каже я тіпа наберу Вас» (том 1 а.с. 106); 2) після чого ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_13 та вони домовилися про конкретне місце зустрічі; 3) безпосередньо під час передачі ймовірно неправомірної вигоди відбулася така розмова ОСОБА_10 із ОСОБА_13 : « - Тридцять (на переднє сидіння було поставлене пакет чорного кольору). - Скільки? - Ну шоб ОСОБА_14 . - Ну так там мало би бути ну п`ятнадцять… - І п`ятнадцять? - Нєт. - То не на область. - Забираю, я поняв (забирає пакет) - Всьо по чесному має бути. - Нє, ну я знаю загальну суму. - Пам`ятаєш ми говорили. - Зараз я переділю» (том 1 а.с. 107-108).

37.Враховуючи вищенаведене, на переконання Суду матеріали клопотання прокурора та долучені до нього докази свідчать про те, що відомості, які містяться на мобільному телефоні ОСОБА_8 , можуть мати важливе доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вилучений мобільний телефон відповідає ознакам речового доказу [з огляду, зокрема, на посаду, яку обіймає ОСОБА_8 , наявність виявлених листувань із підозрюваними ОСОБА_10 , ОСОБА_13 за період, який є предметом дослідження, зафіксовані протоколами НСРД відомості щодо ймовірної обізнаності ОСОБА_8 про домовленості між підозрюваними стосовно надання / одержання неправомірної вигоди та його ймовірну причетність до фактів, за якими детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, зокрема, за фактом легалізації (відмивання) коштів, одержаних злочинним шляхом].

38.Суд також дійшов висновку щодо необхідності більш тривалого утримання вилученого мобільного телефону за критеріями того, що: (1) доступ до електронного пристрою обмежується його власником, володільцем та пов`язаний з подоланням системи логічного захисту; (2) надання електронного пристрою разом з інформацією, що на ньому міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження (зокрема, для подолання системи логічного захисту, повного копіювання інформації, встановлення можливості відновлення видаленої інформації, належної до обставин кримінального провадження); (3) орган досудового розслідування має виправдану потребу у подальшому утриманні цього пристрою для розкриття змісту інформації та відомостей, що у ньому може міститися, що може бути реалізовано шляхом проведення його огляду за участю спеціаліста, застосування спеціального обладнання та/або програмного забезпечення та проведення експертного дослідження; (4) так, згідно із службовою запискою детектива від 22.12.2025 за результатами проведення слідчих дій в цьому кримінальному провадженні було вилучено 12 електронних пристроїв, для подальшого їх огляду пропонувалось визначити спеціаліста в сфері інформаційних технологій підрозділу детективів цифрової криміналістичної лабораторії НАБУ (том 2 а.с. 76); (5) у поясненнях спеціаліста від 26.12.2025 зазначено, що здійснювалася спроба створення часткової копії файлової системи мобільного телефону, під час налаштування процесу копіювання надходив запит введення код-паролю мобільного телефону та запит автентифікації за допомогою технології Face-ID, проте створити копію відомостей з мобільного телефону не вдалося у зв`язку із відсутністю в розпорядженні спеціаліста даних для автентифікації та / або технічної можливості обходу системи логічного захисту пристрою (том 2 а.с. 74).

39.Зазначені обставини обумовлюють необхідність детального дослідження вмісту вилученого електронного носія інформації та більш тривалого його утримання і збереження органом досудового розслідування порівняно зі строками, передбаченими частиною 5 статті 171 КПК.

40.Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку, що прокурор наводить достатні підстави вважати, що вилучений під час проведення обшуку мобільний телефон, а саме інформація, яка на ньому міститься, може мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування, та є речовим доказом у кримінальному провадженні, тож підлягає арешту. Отже, апеляційна скарга прокурора в цій частині підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню.

(1.3) Щодо правових підстав накладення арешту на грошові кошти та інші речі, вилучені під час обшуку в депозитарній скринці, з метою забезпечення збереження речового доказу

41.Суд вважає, що слідчий суддя на підставі наданих стороною обвинувачення та власниками майна доказів дійшов правильних висновків за результатами розгляду клопотання про арешт майна, однак за результатами дослідження нових доказів, наданих апелянтом [щодо здійснення досудового розслідування за фактами легалізації (відмивання) ОСОБА_8 майна, одержаного злочинним шляхом, та неможливості накопичення ОСОБА_8 готівкових коштів, вилучених під час обшуку депозитарної скриньки], під час апеляційного розгляду були встановлені нові обставини, які мають істотне значення для справи та є підставою для скасування ухвали в частині відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт грошових коштів у розмірі 140 000 доларів США та інших речей, вилучених під час обшуку в депозитарній скринці ОСОБА_8 , з постановленням в цій частині нової ухвали про накладення арешту на це майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

42.Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що відповідно до наданого прокурором нового документу - витягу з ЄРДР (том 1 а.с. 105-106), у межах кримінального провадження № 0000663 здійснюється досудове розслідування за факами того, що ОСОБА_8 , отримуючи неправомірну вигоду, набував злочинним шляхом майно, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, володів, користувався, переміщував, змінював форму (перетворював) такого майна, а також вчиняв дії, спрямованні на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження та місцезнаходження, в період здійснення злочинної діяльності кошти, отримані злочинним шляхом, використовував на свою користь та користь близьких осіб, змінював форму такого майна шляхом купівлі матеріальних цінностей, які разом із грошовими коштами переміщав на зберігання в депозитарну скриньку з метою приховування, маскування походження такого майна (частина 1 статті 209 КК).

43.У цьому аспекті Суд звертає увагу, що кваліфікація за статтею 209 КК не залежить від встановлення вироком факту вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, адже достатнім є саме наявність фактичних обставин, що свідчать про одержання майна злочинним шляхом. До клопотання прокурора додані матеріали (зокрема, протоколи за результатами проведення НСРД від 15.04.2025, 23.05.2025, 13.08.2025, 04.08.2025, 23.08.2025, 10.12.2025, 23.12.2025), які підтверджують ймовірне вчинення депутатом Волинської обласної ради, депутатом Луцької міської ради злочину, передбаченого частиною 4 статтею 368 КК, а також на цьому етапі досудового розслідування наявні достатні підстави стверджувати про ймовірну причетність ОСОБА_8 до цих подій, з огляду, зокрема, на посаду, яку обіймає ОСОБА_8 , та зафіксовані протоколами НСРД відомості щодо його ймовірної обізнаності про наявні домовленості між підозрюваними, час та місце одержання неправомірної вигоди.

44.Крім того, Суд відхиляє довід представника власника майна про те, що кримінальне правопорушення за статтею 209 КК, вчинене депутатом Луцької міської ради, не належить до підслідності НАБУ, оскільки відповідно до частини 9 статті 216 КПК у кримінальних провадженнях щодо злочину, передбаченого статтею 209 КК, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу, який розпочав досудове розслідування або до підслідності якого відноситься кримінальне правопорушення, що передував легалізації (відмиванню) майна, одержаного злочинним шляхом.

45.Відповідно до протоколу обшуку від 19.12.2025 у депозитарній скриньці у відділенні АБ «Укргазбанк», яка перебуває у тимчасовому платному користуванні ОСОБА_8 , виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 140 000 доларів США, наручний годинник «Geneve», жіночий перстень, 10 монет (відповідно до переліку опису вилученого майна).

46.Судом встановлено, що: (1) згідно із копією картки реєстрації відкриття індивідуального сейфу № 099 користувачем такого сейфу є тільки ОСОБА_8 (том 2 а.с. 75); (2) відповідно до наявних відомостей доступ до цього сейфу отримував виключно ОСОБА_8 , а саме зафіксовано відкриття сейфу особисто ОСОБА_8 вісім разів протягом 2024 року та сім разів протягом 2025 року, що засвідчено підписами самого ОСОБА_8 та завідуючою сховищем ОСОБА_27 (том 2 а.с. 75зв); (3) відповідно до протоколу обшуку від 19.12.2025 представник банку ОСОБА_27 на запитання детектива НАБУ уточнила, що доступ до скриньки має лише ОСОБА_8 , довірених осіб немає, жодна інша особа, крім ОСОБА_8 , скриньку не відвідувала (том 1 а.с. 235). Наведене надає підстави стверджувати, що виявлене та вилучене у банківській скринці майно належить саме ОСОБА_8 , що, крім того, не заперечувалося представником власника майна. Так, у запереченнях на клопотання прокурора (том 2 а.с. 8-9) адвокат зазначив, що вилучені у скринці грошові кошти та інше майно набуте ОСОБА_8 у 2025 році. У цьому аспекті Суд вважає помилковим висновок слідчого судді про відсутність підстав вважати, що частина із вилучених цінностей, зокрема, жіночий перстень, належить ОСОБА_9 та є особистою приватною власністю іншої особи.

47.Під час апеляційного розгляду прокурор долучив також новий доказ, а саме копію протоколу огляду інформації та комп`ютерних даних від 20.01.2026 із інформаційно-аналітичною довідкою про можливість накопичення ОСОБА_8 готівкових коштів станом на 19.12.2025 (том 2 а.с. 89-101). Відповідно до цього протоколу детективом за участі спеціаліста здійснено аналіз інформації від АТ «ОТП БАНК» щодо надходжень та видатків за банківськими рахунками ОСОБА_8 (фізичної особи-підприємця, поточного, карткових, депозитних рахунків), інформації, що міститься в Єдиному реєстрі декларацій та ДПС ІКС «Податковий блок», протоколу обшуку від 19.12.2025, за результатами чого викладені такі висновки [з урахуванням того, що цьому етапі досудового розслідування для проведення повного аналізу необхідно отримати дані щодо руху грошових коштів на усіх рахунках ОСОБА_8 ]: 1) у деклараціях за 2022, 2023 та 2024 роки ОСОБА_8 не декларував готівкові кошти, 2) на поточних та карткових рахунках ОСОБА_8 постійно відбувалися споживчі видатки та інші витрати, що унеможливлювали накопичення безготівкових коштів на рахунках на вказану суму, 3) сума залишків на рахунках станом на 27.10.2025, а також сума зняття готівки згідно руху коштів, не дозволяла ОСОБА_8 накопичити готівкові кошти у розмірі 140 000 доларів США, 4) таким чином, наявні підстави вважати, що вилучені у депозитарній скринці грошові кошти у розмірі 140 000 доларів США можуть бути коштами, одержаними злочинним шляхом.

48.Зазначений протокол огляду на цьому етапі досудового розслідування для цілей накладення арешту на майно спростовує позицію представника власника майна про те, що вилучене у банківській скринці майно набуте ОСОБА_8 за рахунок заощаджень за 2024 рік та доходу від підприємницької діяльності у 2025 році.

49.Враховуючи вищенаведене, на переконання Суду аналіз матеріалів справи свідчить про: (1) наявність достатніх підстав вважати, що розслідувані кримінальні правопорушення, зокрема, за частиною 1 статті 209 КК, могли мати місце та (2) можливу причетність ОСОБА_8 відповідно до протоколів за результатами НСРД до фактів, за якими детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні. Отже, Суд дійшов висновку про наявність на цьому етапі підстав стверджувати про вчинення кримінальних правопорушень, що є предметом досудового розслідування в межах кримінального провадження. При цьому Суд зазначає, що на цьому етапі досудового розслідування не здійснюється перевірка «підставності» підозри за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» чи навіть менш суворим стандартом «обґрунтованої підозри», що є необхідною умовою при постановленні вироку чи обранні запобіжного заходу відповідно. Будь-які сумніви щодо наявності події злочину, усіх елементів його складу та винуватості конкретних осіб можуть бути перевірені органом досудового розслідування з урахуванням доводів та версій сторони захисту в подальшому, чи судом при розгляді обвинувального акту по суті (у разі завершення досудового розслідування в відповідній формі). Наданих матеріалів наразі достатньо для вирішення питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

50.Отже, враховуючи те, що: (1) у межах кримінального провадження здійснюється досудове розслідування за фактом легалізації (відмивання) депутатом Луцької міської ради ОСОБА_8 майна, одержаного злочинним шляхом («фактовий» епізод за частиною 1 статті 209 КК), зокрема, за фактами ймовірного змінення форми одержаних злочинним шляхом коштів шляхом купівлі матеріальних цінностей, які разом із грошовими коштами були переміщені на зберігання в депозитарну скриньку з метою приховування, маскування походження такого майна; (2) відомості за результатами проведення НСРД свідчать про ймовірну причетність ОСОБА_8 до подій висловлення прохання надати депутату Волинської обласної ради, депутату Луцької міської ради та іншим особам неправомірної вигоди в загальній сумі 30 000 доларів США та одержання її частини у розмірі 15 000 доларів США за забезпечення прийняття міською та обласною радою рішень, що надали можливість організувати будівництво багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури за місцезнаходженням льодової арени «Снігова королева» у місті Луцьку; (3) органом досудового розслідування встановлені обставини щодо фінансової неспроможності ОСОБА_8 накопичити законним шляхом вилучені грошові кошти у розмірі 140 000 доларів США, - Суд дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку депозитарної скриньки грошові кошти та інші речі на цьому етапі досудового розслідування відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК (можуть бути предметом кримінального правопорушення за статтею 209 КК та можуть бути грошовими коштами та цінностями, набутими кримінально протиправним шляхом), тож підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів. Отже, з урахуванням нових доказів та в сукупності із наявними матеріалами провадження Суд дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора в цій частині та відповідно скасування оскаржуваної ухвали.

51.При цьому, оцінюючи мету застосування арешту, Суд виходить з того, що власник майна, дізнавшись про бажання сторони обвинувачення накласти арешт на його майно з метою його збереження для виконання завдань кримінального провадження, у випадку незастосування такого заходу забезпечення, матиме можливість в будь-який момент знищити, пошкодити, викривити, приховати можливі докази або відчужити відповідне майно. Такі обставини є беззаперечними з огляду на зміст правомочностей власника (статті 317 Цивільного кодексу України) вирішувати фізичну й юридичну долю свого майна. Втрата чи відчуження цього майна може ускладнити чи навіть унеможливити досягнення завдань кримінального провадження.

(1.4) Щодо відсутності правових підстав накладення арешту на грошові кошти, вилучені під час обшуку у домоволодінні, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

52.Суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку у домоволодінні, що перебуває у власності ОСОБА_11 , грошові кошти у розмірі 29 850 євро, 1 600 доларів США та 165 500 грн не належать ОСОБА_8 та прокурором не наведено вагомих доводів на спростування мотивів оскаржуваної ухвали, які дозволили би Суду дійти висновку, що такі грошові кошти відповідають ознакам речових доказів та наявна можливість застосування до них спеціальної конфіскації.

53.Суд дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_11 , з огляду на таке: (1) відповідно до долученої адвокатом копії витягу з Державного реєстру речових прав власником домоволодіння є ОСОБА_11 ; (2) простежується послідовна позиція власників майна про належність цих коштів саме ОСОБА_11 . Так, відповідно до протоколу обшуку: 1) усі вилучені грошові кошти знаходилися в одному пакеті, який ОСОБА_11 добровільно надала після запитання детектива НАБУ щодо пакету, який вона мала намір викинути на початку обшуку (ці дії були зупинені детективом), 2) ОСОБА_11 зазначила зауваження до протоколу обшуку про те, що вилучені грошові кошти є її доходами від здійснення підприємницької діяльності та від продажу квартири, а також наявні зауваження ОСОБА_8 про те, що такі кошти не належать йому; (3) представник власників майна надав слідчому судді документи, що підтверджують фінансову спроможність ОСОБА_11 заощадити та законно володіти тією сумою коштів, що була вилучена у її домоволодінні. Так, 1) відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 05.06.2024 ОСОБА_11 та іншими особами було продано належну їм квартиру у місті Луцьку за 1 620 000 гривень, що є еквівалентом 40 000 доларів США, 2) відповідно до податкових декларацій фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 задекларувала доходи від здійснення підприємницької діяльності у 2023 році у загальному розмірі 910 700 грн, а у 2024 - 5 034 497 грн; (4) прокурор в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду не навів жодних відомостей, що могли б заперечити чи спростувати позицію про належність таких грошових коштів ОСОБА_11 .

54.Таким чином Суд вважає, що вилучені грошові кошти не підлягають арешту в заявлених прокурором цілях, враховуючи те, що: (1) наявні достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку у домоволодінні, що перебуває у власності ОСОБА_11 , грошові кошти належать саме ОСОБА_11 , а не ОСОБА_8 , та прокурором не наведено доводів на спростування цих висновків слідчого судді; (2) відсутні будь-які відомості щодо ймовірної причетності ОСОБА_11 до фактів, що розслідуються у межах кримінального провадження № 0000663, що в свою чергу не заперечується стороною обвинувачення; (3) отже, відсутні ознаки того, що такі грошові кошти можуть бути предметом кримінального правопорушення, бути набутими кримінально протиправним шляхом, одержаними внаслідок вчинення кримінального правопорушення, доходами від такого майна тощо. Таким чином, відсутній будь-який зв`язок (ймовірна пов`язаність) вилучених грошових коштів із розслідуваними у межах кримінального провадження кримінальними правопорушеннями, отже, колегія суддів вважає, що вилучені грошові кошти не відповідають ознакам, передбаченим статтею 98 КПК, тому не є речовими доказами у провадженні, а також відсутні підстави стверджувати, що такі грошові кошти підлягатимуть спеціальній конфіскації, оскільки відсутні підстави вважати, що ці кошти відповідають будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини статті 96-2 КК, та про обізнаність ОСОБА_11 з цього приводу, якщо б такі ознаки були наявні.

55.Враховуючи вищезазначене, Суд вважає, що висновки слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти, вилучені у домоволодінні, що перебуває у власності ОСОБА_11 та знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , є правильними, тому апеляційна скарга прокурора в цій частині не підлягає задоволенню.

(2) Щодо розумності, співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження

56.Загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що їх застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (пункт 2 частини 3 статті 132 КПК).

57.Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частини 1 статті 7 КПК). Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК). Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).

58.У § 44 рішення Lavrechov v. the Czech Republic від 20.06.2013 (заява № 57404/08) ЄСПЛ наголошує, що для того, щоб втручання було сумісним із положенням першого речення частини першої статті 1 Протоколу № 1, воно повинно бути законним, задля загального (суспільного) інтересу та пропорційним, тобто повинно мати «справедливий баланс» між вимогами загальних інтересів громади та вимогами захисту основних прав особи (див., зокрема, Beyeler v. Italy, заява № 33202/96, § 107, та Gladysheva v. Russia, заява № 7097/10, 06.12.2011, § 75). Оцінюючи пропорційність втручання, суд повинен враховувати, з одного боку, важливість переслідуваної мети, а з іншого - тягар, який покладається на заявника, включаючи характер втручання, поведінку заявника та поведінку органів державної влади (див. Yildirim v. Italy, заява № 38602/02, та Forminster Enterprises Limited v. Czech Republic, заява № 38238/04, 09.10.2008, § 75).

59.Враховуючи вищенаведене, Суд оцінює ступінь втручання у право мирного володіння майном як пропорційний з урахуванням потреб кримінального провадження з огляду на такі обставини: (1) високий суспільний інтерес у цій справі обумовлений необхідністю ефективного розслідування можливого прохання депутатом обласної ради, депутатом міської ради та іншими особами надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі та одержання її частини за забезпечення прийняття міською радою та обласною радою рішень, що надали можливість організувати будівництво багатоквартирного житлового будинку за місцезнаходженням льодової арени, а також ймовірного легалізації (відмивання) депутатом міської ради майна, одержаного злочинним шляхом; (2) мінімальний рівень втручання в право власності особи, що полягає лише у обмеженні права користування, розпорядження, відчуження майна без позбавлення права власності; (3) тимчасовий характер такого обмеження, що обумовлюється наявністю правового механізму, передбаченого статтею 174 КПК, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

60.Отже, Суд дійшов висновку, що арешт електронного пристрою, грошових коштів та інших речей (наручного годиннику, жіночого перстня, 10 монет) не порушуватиме принципу розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та про дотримання справедливого балансу між публічними та приватними інтересами у цьому провадженні. Тому з урахуванням обставин цього кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги

61.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу (частина 3 статті 407 КПК).

62.Суд дійшов висновку, що слідчий суддя зробив правильні висновки на підставі наявних у його розпорядженні матеріалів провадження, проте Судом за результатами дослідження нових доказів, наданих апелянтом під час апеляційного розгляду, які підлягають врахуванню відповідно до положень статті 404 КПК, були встановлені нові обставини, які в сукупності із іншими матеріалами справи є підставою для скасування ухвали слідчого судді в частині відмови у накладенні арешту на мобільний телефон та майно, вилучене у депозитарній скринці ОСОБА_8 , з постановленням в цій частині нової ухвали про задоволення клопотання прокурора про арешт майна. В іншій частині оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

63.З огляду на вищевикладене, за результатами апеляційного розгляду Суд дійшов висновку, що: (1) відсутні підстави для накладення арешту на грошові кошти, вилучені під час обшуку у домоволодінні, що перебуває у власності ОСОБА_11 , отже, в цій частині ухвала слідчого судді має бути залишена без змін, проте (2) мобільний телефон ОСОБА_8 , а також грошові кошти та інші речі, вилучені під час обшуку у депозитарній скринці ОСОБА_8 , підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, тож в цій частині апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню.

64.Керуючись статтями 98, 168, 170-173, 369-372, 407, 418, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів постановила:

1.Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.01.2026 - скасувати в частині відмови у накладенні арешту на мобільний телефон iPhone 16 Pro, грошові кошти та речі, вилучені під час обшуку депозитарної скриньки у відділенні АБ «Укргазбанк», яка перебуває у тимчасовому платному користуванні ОСОБА_8 .

3.У цій частині постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про арешт зазначеного вище майна.

4.Накласти арешт на майно ОСОБА_8 із встановленням заборони користування, відчуження, розпорядження майном, а саме на: (1) мобільний телефон iPhone 16 Pro, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вилучений під час обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 ; (2) грошові кошти у розмірі 140 000 доларів США, наручний годинник «Geneve» з биркою із написом: золото 585, вага 57,41, ціна 21 815, артикул К5010, розмір 20; жіночий перстень з биркою із написом перстень, шифр 51589, маса 4,76, ціна 2560, розмір 18; 10 монет з написом на лицевій стороні «Napoleon IІІ Empereur» та написом на зворотній стороні «50FR Empire Prancais 1857» (монети відрізняються роком на зворотній стороні, а саме: 1857 - 2 шт., 1856 - 2 шт., 1859 - 2 шт., 1855, 1858, 1862, 1867 - по 1 шт.), вилучені під час обшуку депозитарної скриньки у відділенні АБ «Укргазбанк» за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Шопена, буд. 1, яка перебуває у тимчасовому платному користуванні ОСОБА_8 .

5.В іншій частині ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.01.2026 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3