Справа № 297/92/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового процесу: прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/83/26 за апеляційною скаргою захисника- ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 січня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 січня 2026 року клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , яке погоджено прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 18.11.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Володарсько-Волинський, Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з моменту його затримання.

Строк дії ухвали закінчується 19 березня 2026 року о 17:09 год.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, а саме у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 665 600 (шістсот шістдесят п`ять тисяч шістсот) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_7 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_7 з-під варти внаслідок внесення застави покладено на нього певні обов`язки.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Берегівського районного суду Закарпатської області, яке погоджено прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000497 від 18.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб, без визначення розміру застави. У разі визначення застави у сумі, не менше 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 998 400 гривень, покласти обов`язки, передбачені п.п. 1-4,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, у сфері обігу психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, які належать до тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років та існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є реальними, триваючими, та об`єктивно існують, тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти вказаним ризикам та дійшов висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , майновий та сімейний стан підозрюваного, який неодружений, а також те, що підозрюваний є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , з 2024 року здійснював захист України від російської агресії, в ході чого під час виконання бойових завдань тричі зазнавав поранення, а саме 16.12.2024 року, 10.02.2025 року та 16.03.2025 року, у зв`язку з чим з 16.03.2025 року перебуває у медичних закладах на лікуванні та реабілітації, слідчий суддя вважав за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 665 600 гривень.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 вказує на те, що у порушення вимог п.6 ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого не містить переконливого обґрунтування неможливості запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів і такі обставини не були доведені стороною обвинувачення в ході судового розгляду клопотання, а у оскаржуваному рішенні, на думку захисту, неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, невмотивована. Зазначає, що не врахована позиція підозрюваного, який визнав свою вину та бажає давати показання. Також не враховано судом, стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , який був три рази поранений та потребує фахової медичної допомоги, яку не зможе надати медична частина слідчого ізолятора. Зазначає, що визначений розмір застави ОСОБА_7 665, 600 грн. не ґрунтується на доказах реальної можливості сплатити ним чи членам його сім`ї таких коштів, тобто фактично ОСОБА_7 відмовлено у звільненні з-під варти до ухвалення вироку, що суперечить принципу верховенства права.

Просить суд, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , неявка якого з урахуванням положень ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що про час та місце розгляду апеляційної скарги підозрюваний повідомлений відповідно до вимог закону; що даних про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день до апеляційного суду не надходило; що в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного, а також те, що у розгляді апеляційної скарги приймає участь захисник-адвокат ОСОБА_6

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги; прокурора, який судове рішення вважає законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням № 0000497 від 18.11.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується копією витягу з ЄРДР.

18.01.2026 у даному кримінальному провадженні затримано ОСОБА_7 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

19.01.2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

20.01.2026 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері обігу психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, які належать до тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно вливати на свідків у даному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Колегія суддів за результатами розгляду провадження дійшла висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

Посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , який був три рази поранений та потребує фахової медичної допомоги, яку не зможе надати медична частина слідчого ізолятора, апеляційний суд приймає до уваги, проте вважає такими, що не впливають на висновок суду про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не дають підстав для зміни йому запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

Особам, котрі утримуються у слідчому ізоляторі, забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Отже, підозрюваний ОСОБА_7 не позбавлений права на отримання медичної допомоги в умовах перебування його під вартою в слідчому ізоляторі, тому доводи захисника в цій частині, апеляційним судом відхиляються.

Апеляційний суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст. 199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування.

Прохання захисника-адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, колегія суддів відхиляє, оскільки у разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме змогу впливати на свідків та інших учасників у вказаному кримінальному провадженні, з метою дачі, зміни ними показань на його користь, що перешкодить повно, всебічно та неупереджено дослідити всі обставини у кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування, так як встановлено слідчим суддею, що підозрюваний раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за тотожний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів (ч. 1 ст. 309 КК України), а відтак усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення злочинів може покинути територію України та переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду за кордоном.

Переглядаючи законність прийнятого рішення в межах доводів поданої апеляційної скарги захисника про визначення непомірного розміру застави, колегія суддів вважає, що визначений розмір застави в повній мірі узгоджується з положеннями ст. 182 та ч. 3 ст. 183 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється. При чому у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у таких межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує встановлені в законі граничні розміри.

Як вбачається з оскарженої ухвали, слідчий суддя під час її постановлення врахував обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , майновий та сімейний стан підозрюваного, який неодружений, а також те, що підозрюваний є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , з 2024 року здійснював захист України від російської агресії, в ході чого під час виконання бойових завдань тричі зазнавав поранення, а саме 16.12.2024 року, 10.02.2025 року та 16.03.2025 року, у зв`язку з чим з 16.03.2025 року перебуває у медичних закладах на лікуванні та реабілітації, а тому визначений слідчим суддею розмір є виправданим.

За таких обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри, а також з урахуванням підозрюваного майнового та сімейного стану та наявності вищевказаних ризиків - застава у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на даному етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та запобіганню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Апеляційний суд бере до уваги аргументи, які наведені захисником підозрюваного у апеляційній скарзі, проте в даному конкретному випадку, колегія суддів приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання процесуальних рішень по справі.

Отже, викладені стороною захисту доводи не впливають на правильність судового рішення, а тому у задоволенні у апеляційної скарги необхідно відмовити.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 січня 2026 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді