У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2026 Справа №607/14717/25 Провадження №1-кп/607/97/2026

Колегія суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

під час проведення відкритого судового засідання, в приміщенні зали суду, в м.Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001200 від 15.05.2025 про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 28 ч.1 ст.263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001200 від 15.05.2025 про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 28 ч.1 ст.263 КК України.

Прокурор ОСОБА_7 скерував на адресу суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строком на 60 діб, оскільки термін застосування вказаного запобіжного заходу закінчується о 23:59 21.01.2026.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначив, що термін дії запобіжного заходу відносно стосовно обвинувачених закінчується, однак підстави з яких було застосовано запобіжний захід продовжують існувати та судовий розгляд даного кримінального провадження триває, тому виникла об`єктивна необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ризики, які були враховані судом при застосуванні до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу та про його продовження у вигляді тримання під вартою не зменшилися. Крім того, підстави для застосування до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, відсутні, оскільки ч. 6. ст. 176 КПК України передбачено єдиний запобіжний захід, який застосовується до осіб, що підозрюються у скоєнні злочину, передбаченого ст. 258 КК України, вчиненого у період воєнного стану, - тримання під вартою, а також встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою обвинувачених та підтверджують наявність зазначених ризиків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні просив визначити їй розмір застави.

Обвинувачена ОСОБА_6 згідна із думкою свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 просив змінити застосований до обвинуваченого запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив стосовно продовження запобіжного заходу, що до нього застосований.

Заслухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до ч. 6. ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Колегією суддів встановлено, що 18.03.2025 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

19.03.2025 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у готуванні до скоєння терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який мав би створити небезпеку для життя і здоров`я людини, заподіяти значну майнову шкоду, та мав би призвести до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України та у придбанні, зберіганні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, скоєного за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.03.2025 стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. У подальшому, вказаний запобіжний захід було продовжено до 23 год. 59 хв. 29.08.2025.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов на розгляд до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 16.07.2025.

Згідно ухвал Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було неодноразово продовжено, востаннє до 23:59 21.01.2026.

Колегія суддів враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 28 ч.1 ст.263 КК України, одне з яких є особливо тяжким злочином та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Окрім того, ризики, визначені в ухвалах Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про застосування та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що: обвинувачені зможуть переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Зокрема ризиком того, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть переховуватись від суду є те, що вони обґрунтовано обвинувачуються зокрема у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення воді на строк від 7 до 12 років. Тому, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та вид покарання, яке їм загрожує, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть умисно переховуватись від суду як на території України так і поза її межами, з метою уникнення від відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебуваючи на волі, можуть незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні є те, що на даний час розгляд кримінального провадження ще триває та жоден свідок ще допитаний не був.

При цьому, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , здійснюючи свою протиправну діяльність - готування до скоєння терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який мав би створити небезпеку для життя і здоров`я людини, заподіяти значну майнову шкоду, та мав би призвести до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та придбання, зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, скоєного за попередньою змовою групою осіб, дотримувались заходів конспірації.

З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає доведеним ризик, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебуваючи на волі, можуть знищити, приховати або спотворити документи, речі, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні та мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід судового розгляду.

Обґрунтованим є також ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він не працює, постійного законного заробітку не має, при цьому є раніше судимим за вчинення злочинів, однак на шлях виправлення та перевиховання не став та продовжив свою злочинну діяльність. За таких обставин колегія суддів вважає доведеним ризик того, що обвинувачений перебуваючи на волі продовжить свою злочинну діяльність, та може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Також, на думку суду, обґрунтованим є також ризик того, що обвинувачена ОСОБА_6 є схильною до скоєння кримінальних правопорушень. Так, як вбачається зі змісту інформації розміщеної на сайті Автозаводського районного суду м. Кременчук, стосовно ОСОБА_6 у вказаному суді розглядається кримінальне провадження (номер справи 524/13226/24) за фактом вчинення останньою крадіжки.

Крім того, кримінальні правопорушення, в яких обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають високий ступінь суспільної небезпеки, так як мали би створити небезпеку для життя і здоров`я людей, заподіяти значну майнову шкоду та призвести до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, у період воєнного стану, у час протистояння російській збройній агресії.

Також, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, в яких обвинувачується ОСОБА_10 , зумовлені тяжкими наслідками для суспільства в цілому, тому є наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Таким чином, колегія суддів не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останніх більш м`яких запобіжних заходів чи визначення розміру застави, в судовому засіданні не встановлено.

Також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються останні, із врахуванням ч. 6 ст. 176 КПК України, колегія суддів вважає виправданим подальше тримання обвинувачених під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до двох місяців, при цьому у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, 376 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту - відмовити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 23:59 19.03.2026.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 23:59 19.03.2026.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їхнім захисникам та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3