Провадження № 1-кп/521/1751/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001045 від 08.07.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2025 року у період часу з 15 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ХІ від 24.02.2022, на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, в останнє Указом Президента України № 235/2025 від 15.04.2025, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4356-ІХ від 16.04.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 09 травня 2025 року строком на 90 діб, перебував на території Другого Християнського цвинтару, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 6, де побачив розташовані на стіні 9 ікон серії Двунадесятих свят під назвою «Хрещення господнє» 1905 року, та у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, розуміючи, що одночасно він не зможе таємно заволодіти всіма іконами одночасно, ОСОБА_3 , вирішив розподілити викрадення на декілька етапів.

В той же час та в тому ж місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, в період дії воєнного стану, переконавшись, що його дії залишаться непоміченими, як для настоятеля, так і інших осіб, які могли б завадити вчиненню кримінального правопорушення та викрити його злочинні дії, ОСОБА_3 , перебуваючи в лівій частині центральної зали Свято-Димитріївського храму за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 6, скориставшись тим, що настоятеля храму в цей момент не було, та він не міг спостерігати за майном, шляхом вільного доступу, взяв своєю рукою одну з ікон серії Двунадесятих свят під назвою «Хрещення господнє» (Стрітення господнє) 1905 року, вартістю 4987 гривень, та поклав її в пакет, який був у нього при собі, тим самим заволодів вказаним майном.

Надалі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 з викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій юридичній особі - Свято-Димитріївському храму (), в особі представника потерпілого - настоятеля храму ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 4987 гривень (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) гривень.

Так, 07 липня 2025 року ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи протиправність своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, у період часу з 14 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, знову прибув на територію Другого Християнського цвинтару, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 6, та зайшов до приміщення Свято-Димитріївського храму, де пройшовши в ліву частину центральної зали, підійшов до місця, де розташовані ікони серії Двунадесятих свят під назвою «Хрещення господнє» 1905 року та продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, в період дії воєнного стану, переконавшись, що його дії залишаться непоміченими, як для настоятеля так і інших осіб, які могли завадити вчиненню кримінального правопорушення та викрити його злочинні дії, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що настоятель храму був відсутній, та не міг спостерігати за майном, шляхом вільного доступу, взяв ще одну ікону серії Двунадесятих свят під назвою «Хрещення господнє» 1905 року, вартістю 4984 гривні, після чого поклав її в пакет, якій був у нього при собі, тим самим заволодів вказаним майном.

Надалі, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій юридичній особі - Свято-Димитріївському храму (), в особі представника потерпілого - настоятеля храму ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 4984 гривень (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій юридичній особі - Свято-Димитріївському храму (), в особі представника потерпілого, настоятеля храму ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 9971 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що він перебуваючи в приміщені християнського храму зняв одну ікону, яку поклав до свого пакету та трішки постоявши в храмі, пішов з іконою до дому. В подальшому дану ікону він продав за 600 гривень. Через декілька днів, він в приміщені того самого християнського храму, знову зняв ікону та залишив приміщення храму. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_3 за встановлених судом обставин за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та його винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення вважає доведеною.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує, повне визнання обвинуваченим вини та щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, обставини його вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: повне визнання обвинуваченим вини та щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення та наслідки, які настали в результаті його вчинення, враховуючи його поведінку після вчинення злочину, та під час судового провадження, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винного.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

- 46648 гривень 80 копійок за проведення судової мистецтвознавчої експертизи в Одеському НДІСЕ МЮ України, висновок експерта № 3260-34-25 від 24.07.2025 року.

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаної експертизи, в сумі 46648 гривень 80 копійок, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 , на користь держави Україна.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 75 КК України, ст.ст. 124, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_3 термін цілодобового домашнього арешту, починаючи з 29.07.2025 року по 26.09.2025 року включно, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , від відбування призначеного основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 17 жовтня 2025 року.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 16.07.2025 року (справа №521/12164/25, №1-кс/521/2623/25), на підставі клопотання слідчого погодженого з прокурором, в ході досудового розслідування, а саме скасувати арешт накладений на: ікону під назвою «Хрещення Господнє» 1905 року, яку вилучено та поміщено до сейф-пакету з символікою НПУ № NPU 2059126; взуття чоловіче сірого кольору марки «Humei» зі шнурками сірого кольору; чоловічі джинси світло-синього кольору, футболка білого кольору марки «Molo» з зображенням, які вилучено та поміщено до сейф-пакету з символікою НПУ № NPU 5650356.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 16.07.2025 року (справа №521/12164/25, №1-кс/521/2624/25), на підставі клопотання слідчого погодженого з прокурором, в ході досудового розслідування, а саме скасувати арешт накладений на: ікону під назвою «Хрещення Господнє» 1905 року, яку вилучено та поміщено до сейф-пакету з символікою НПУ № NPU 2059125.

Речові докази, а саме:

- ікону під назвою «Хрещення Господнє» 1905 року, яку вилучено та поміщено до сейф-пакету з символікою НПУ № NPU 2059126; ікону під назвою «Хрещення Господнє» 1905 року, яку вилучено та поміщено до сейф-пакету з символікою НПУ № NPU 2059125 - вважати повернутими представнику потерпілого ОСОБА_6 ,

- оригінал записки на якій міститься напис «О здравии ОСОБА_7 »; DVD-R диск марки «HP» об`ємом 4,7 ГБ з відеозаписами - зберігати при матеріалах кримінального провадження,

- взуття чоловіче сірого кольору марки «Humei» зі шнурками сірого кольору; чоловічі джинси світло-синього кольору, футболка білого кольору марки «Molo» з зображенням, які вилучено та поміщено до сейф-пакету з символікою НПУ № NPU 5650356 - повернути ОСОБА_3 .

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 , на користь держави Україна процесуальні витрати на залучення експертів Одеського НДІСЕ МЮ України, за проведення судової мистецтвознавчої експертизи, висновок експерта № 3260-34-25 від 24.07.2025 р., в сумі 46648 (сорок шість тисяч шістсот сорок вісім) гривень 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1