Справа № 395/1472/25
Провадження № 1-кп/395/69/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/69/2025, що зареєстроване в ЄРДР 19.06.2025 року за № 0000048 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , такий, що немає судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2025 року у вечірній час доби, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента України від 14 січня 2025 року № 26/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строком на 90 діб, прийшов в гості до свого брата ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , де також перебував ОСОБА_7 , де всі разом вживали алкогольні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв, перебуваючи в одній із кімнат будинку, за вказаною вище адресою на столі, ОСОБА_6 побачив мобільний телефон марки «ZТЕ Вlade А35 4/64 Gb», який належить ОСОБА_7 та в цей момент у нього раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність на яку не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, впевнившись, що ОСОБА_7 та інші особи не спостерігають за його діями, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, таємно, умисно викрав мобільний телефон марки «ZТЕ Вlade А35 4/64 Gb», вартістю 3351,52 гривень, який належить ОСОБА_7 .

Після чого, викрадене майно ОСОБА_6 обернув на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3351,52 гривень.

У процесі підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором, та відповідно надав саму письмову угоду.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ході розгляду у справі свою вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості та просив призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 30 липня 2025 року, ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням з встановленням іспитового строку, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Крім того, суд вважає за необхідне вирішити долю речових доказів по справі у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 липня 2025 року, що укладена між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000048.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку у 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувати.

Речові докази:

мобільний телефон марки «ZТЕ Вlade А35 4/64 Gb», який передано на зберігання ОСОБА_7 передати власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, захиснику, прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1