Справа № 347/1817/25
Провадження № 1-кп/347/165/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2026 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання прокурора Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане у межах кримінального провадження №0000222 від 11.08.2025 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.289 КК України про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

У провадженні Косівського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України.

30 грудня 2026 року до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 11.08.2025 близько 18.00 годин, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, з метою незаконно заволодіти транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ-21099, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває у чужій власності, розуміючи, що він не має ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, з метою реалізації свого злочинного умислу зайшов на території огородженого домогосподарства, що на АДРЕСА_1 , де знаходився припаркованим вищевказаний транспортний засіб.

В подальшому, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, шляхом обману ОСОБА_6 , яка перебувала на території домогосподарства, та є дружиною фактичного користувача транспортного засобу ОСОБА_7 , повідомив їй неправдиву інформацію, що останній дозволив йому користуватися автомобіль марки ВАЗ-21099, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та в подальшому, не маючи законного права ОСОБА_4 сів на водійське місце вказаного автомобіля який був відчиненим, за допомогою ключа, що знаходився в замку запалювання, завів двигун.

Переконавшись, що транспортний засіб, яким він мав умисел незаконно заволодіти, справний, а також, у наявності доступу до салону автомобіля з подальшою можливістю його завести та пересуватись, повідомив ОСОБА_6 , що не має наміру керувати транспортним засобом та прийде пізніше, вийшов за межі території господарства.

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на реалізацію свого злочинного задуму, ОСОБА_4 , дочекався, коли ОСОБА_6 на подвір`ї домогосподарства не буде та вона зайде до приміщення будинку, зайшов вдруге на території огородженого домогосподарства, що на АДРЕСА_1 , де знову відчинив автомобіль марки ВАЗ-21099, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , незаконно проник в салон автомобіля, завів двигун, за допомогою ключа запалювання, заздалегідь знаючи про таку змогу, завів двигун, відчинив металеві ворота, та повернувшись виїхав вказаним транспортним засобом за межі огородженої території домогосподарства.

В подальшому, ОСОБА_4 з метою продовжити, незаконно розпоряджатися транспортним засобом марки ВАЗ-21099, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він незаконно заволодів, переїхав ним до місця свого проживання на АДРЕСА_2 , та помістив його до приміщення гаража, що перебуває у його користуванні, де і зберігав.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом вчиненому з проникненням у приміщення чи інше сховище, тобто увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України.

11.08.2025 ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, затриманий в порядку ст.208 КПК України.

12.08.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами протоколами допиту свідків, протоколами огляду місця події, протоколом затриманняособи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та іншими доказами зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відносяться до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно ухвали Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2025 відносно ОСОБА_4 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18.01.2026р.

Цією ж ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_4 було зменшено розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60 560 грн. та покладено обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, зокрема прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з селища Яблунів Косівського району Івано-Франківської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, реєстрації, контактних номерів мобільного телефону.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 був звільнений з Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12) у зв`язку із внесенням застави, роз`яснено покладені судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, і таким чином застосовано до нього запобіжний захід - заставу.

Підстави для зміни чи скасування ОСОБА_4 запобіжного заходу - застави, на даний час відсутні. Враховуючи обґрунтованість обвинувачення у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення у якому обвинувачується, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудовош розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідка, потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки їх анкетні дані ОСОБА_4 відомі та обвинувачений може незаконно схиляти їх до надання неправдивих показів;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Оцінюючи наявність ризиків, слід виходити з того, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні не змінився, оскільки ніхто з них ще не допитаний в ході судового розгляду.

ОСОБА_4 усвідомлює можливість застосування до нього суворого покарання у виді позбавлення волі, а тому може переховуватись від суду.

З цих підстав просить продовжити дію покладних обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав зазначених в ньому.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечилили проти продовження дії покладених на обвинуваченого обов`язків. Також захисник ОСОБА_5 зазначив, що підстави зазначені в клопотанні прокурора не підтверджені будь-якими доказами та на даний час зазначені в клопотанні ризики відпали, а тому немає необхідності продовжувати покладені на обвинуваченого обов`язки.

Як встановлено в судовому засіданні, що у межах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ухвалою Косівського районного суду від 30.09.2025 року йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави у сумі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 грн.

Згідно ухвали Косівського районного суду від 20.11.2025р. було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18.01.2026р. Цією ж ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_4 було зменшено розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60 560 грн. та покладено обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, зокрема прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з селища Яблунів Косівського району Івано-Франківської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, реєстрації, контактних номерів мобільного телефону.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 був звільнений з Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12) у зв`язку із внесенням застави, роз`яснено покладені судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, і таким чином застосовано до нього запобіжний захід - заставу.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Згідно зі ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, а діє до прийняття остаточного рішення у провадженні. При цьому ухвалою суду на особу можуть бути покладені певні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.

Запобіжні заходи, зокрема й застава, застосовуються для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, а також обов`язків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 7 ст. 42 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України, вони є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються виключно на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Метою застосування запобіжного заходу, як визначено у ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховування чи спотворення речей і документів, що мають істотне значення; незаконного впливу на потерпілих чи свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та існування ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд враховує наявність вказаних ризиків, тяжкість інкримінованого злочину, санкція якого (ч. 2 ст. 289 КК України) передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Крім того, суд бере до уваги вік, стан здоров`я та сімейний стан обвинуваченого, який не одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовозобов`язаний, раніше не судимий, а також існування ризиків, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, встановлено наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178,194,372 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію покладених обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на стадії судового розгляду терміном на 60 діб, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з селища Яблунів Косівського району Івано-Франківської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, реєстрації, контактних номерів мобільного телефону.

Строк дії обов`язків рахувати з 09.01.2026 року до 09.03.2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 291 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1