Номер провадження 1-кс/725/1950/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 Слідчий суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання слідчого слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000070 від 21.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Суми Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимоого,

про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м. Чернівці ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 .

Посилався на те, що ОСОБА_5 , переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків, попередньо домовився із невстановленими слідством особами про незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами жителів м. Чернівці, під приводом відшкодування шкоди заподіяної постраждалим та не притягнення до кримінальної відповідальності близьких родичів потерпілих, за нібито вчинення ними кримінальних правопорушень, вчинив ряд кримінальних правопорушень за наступних обставин.

21 лютого 2019 року, близько 11:20 год. невстановлена досудовим слідством особа в телефонній розмові з ОСОБА_6 , використовуючи ефект несподіваності, скориставшись схвилюванням та розгубленим станом потерпілої, видала себе за доньку потерпілої та повідомила, що нібито потрапила у ДТП. Після цього, слухавку телефону взяла інша невстановлена особа, яка видала себе за працівника поліції та повідомила про те, що донька потерпілої скоїла ДТП, в результаті чого потерпіла від її дій перебуває у лікарні. Скориставшись розгубленим станом потерпілої, невстановлена особа запропонувала ОСОБА_6 добровільно передати грошові кошти, з метою вирішення питання про не притягнення її доньки до кримінальної відповідальності за фактом нібито спричиненого ДТП.

ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова вказаної особи та будучи переконаною в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах своєї доньки, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її доньки у випадку, якщо вона не передасть вказані невідомою особою грошові кошти, погодилася передати грошові кошти в сумі 3000 Євро та вказала адресу свого проживання. Отримавши її згоду на передачу грошових коштів, невідома особа повідомила потерпілій про те, що до неї прибуде особа, якій вона повинна передати грошові кошти, при цьому наказавши потерпілій постійно знаходитись на телефонному зв`язку, тим самим не даючи можливості ОСОБА_6 усвідомити події, які з нею відбуваються, з метою недопущення здійснення потерпілою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявлення факту вчинення відносно неї шахрайських дій.

Реалізуючи свій злочинний намір, 21 лютого 2019 року близько 11:30 год. невстановлена слідством особа, використовуючи стільниковий зв`язок, повідомила ОСОБА_5 про необхідність поїздки за адресою АДРЕСА_2 для отримання грошових коштів у потерпілої.

В подальшому, 21 лютого 2019 року близько 12:05 год. ОСОБА_5 , відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибув за адресою, яку він отримав у ході телефонної розмови від невстановленої слідством особи, де ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 в приміщенні квартири вказаного будинку грошові кошти в сумі 3000 Євро. Після отримання грошових коштів у потерпілої, ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 3000 Євро, що станом на 21.02.2019 відповідно до офіційного курсу НБУ становить 92168,14 грн.

Крім того, 21 лютого 2019 року близько 18:50 год. невстановлена слідством особа в телефонній розмові з ОСОБА_7 , використовуючи ефект несподіваності, скориставшись схвилюванням та розгубленим станом потерпілої, видала себе за сина потерпілої та повідомила, що нібито потрапила у ДТП. Після цього, слухавку телефону взяла інша невстановлена особа, яка видала себе за адвоката та повідомила про те, що син потерпілої скоїв ДТП. Скориставшись розгубленим станом потерпілої, невстановлена особа запропонувала ОСОБА_7 добровільно передати грошові кошти, з метою вирішення питання про не притягнення її сина до кримінальної відповідальності за фактом нібито спричиненого ДТП.

ОСОБА_7 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова вказаної особи та будучи переконаною в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її сина у випадку, якщо вона не передасть вказані невідомою особою грошові кошти, погодилася передати грошові кошти в сумі 950 доларів США і 5000 грн., та вказала адресу свого проживання. Отримавши її згоду на передачу грошових коштів, невідома особа повідомила потерпілій про те, що до неї прибуде особа, якій вона повинна передати грошові кошти, при цьому наказавши потерпілій постійно знаходитись на телефонному зв`язку, тим самим не даючи можливості ОСОБА_7 усвідомити події, які з нею відбуваються, з метою недопущення здійснення потерпілою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявлення факту вчинення відносно неї шахрайських дій.

Реалізуючи свій злочинний намір, 21 лютого 2019 року близько 18:50 год. невстановлена слідством особа, використовуючи стільниковий зв`язок, повідомила ОСОБА_5 про необхідність поїздки за адресою АДРЕСА_3 для отримання грошових коштів у потерпілої.

В подальшому, 21 лютого 2019 року близько 19:05 год. ОСОБА_5 , відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибув за адресою, яку отримав у ході телефонної розмови від невстановленої слідством особи, де мав отримати від ОСОБА_7 кошти в сумі 950 доларів США та 5000 грн. В свою чергу ОСОБА_7 підготувала та залишила на видному місці у коридорі квартири грошові кошти в сумі 950 доларів США, та, впустивши до приміщення коридору квартири ОСОБА_5 , вийшла у інше приміщення. В той час, ОСОБА_5 , перебуваючи у коридорі квартири, скориставшись відсутністю в приміщенні ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу таємно викрав підготовлені потерпілою грошові кошти в сумі 950 доларів США, що станом на 21.02.2019 відповідно до офіційного курсу НБУ становить 25733,19 грн., після чого місце події покинув у невідомому напрямку.

19 лютого 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю, уродженцю м. Суми Сумської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженому, тимчасово не працюючому, раніше не судимому, заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування також встановлено, що, після вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_5 неодноразово виїжджав за межі України через пункт пропуску Нові Яриловичі, востаннє виїхав за межі України 24.01.2020 та по теперішній час не повернувся, що підтверджується офіційною інформацією з бази даних «АРКАН ЦП». Слід зазначити, що як до, так і після вручення повідомлення про підозру, встановити місце перебування ОСОБА_5 не представилось можливим, що свідчить про те, що останній намагається уникнути відповідальності за вчинені злочини та переховується від органів досудового розслідування.

Беручи до уваги те, що по даному кримінальному провадженню виконанні всі слідчі (розшукові) дії та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а місцезнаходження підозрюваного невідоме, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості, перебуваючи на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховується від органів досудового слідства, не встановлено його місце перебування на теперішній час, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

На підставі ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно до ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження.

При цьому суд погоджується з думкою прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України, який відноситься до тяжкого злочину, у межах наявного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 183, 184, 187-191, 315 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, чи закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, або відкликання ухвали прокурором.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців ОСОБА_1