Справа №766/149/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2026 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002016 від 18.12.2025 року, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

В провадження слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у якому вона просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0002016 від 18.12.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарськ Новосибірської області рф, громадянина РФ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , співробітника 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби федеральної служби безпеки російської федерації, документованого паспортом громадянина російської федерації серії НОМЕР_1 , виданим 27.06.2001 542013 ОВД Бердського району Новосибірської області, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002016 від 18.12.2025, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням та в інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб (у редакції на момент вчинення злочину).

Під час здійснення досудового розслідування встановлено наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації (далі рф) проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення збройних сил рф (далі - зс рф), інших збройних формувань рф та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти рф та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, із 19.02.2014 до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією рф проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

Згідно статті 4 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, учасниками якої є, зокрема Україна та рф (далі за текстом ЖК (IV)), особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ЖК (IV) особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

З урахуванням положень стосовно здоров`я, віку та статі, сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, має право поводитися з усіма ними однаково, без жодної дискримінації, зокрема стосовно раси, релігії або політичних переконань.

Відповідно до вимог ст. 31 ЖК (IV) жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Відповідно до ст. 32 ЖК (IV) забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Згідно із ст. 147 ЖК (IV) серйозні порушення, про які йдеться у Конвенції, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: тортури або нелюдяне поводження.

Частиною 1 статті 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від

12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року (далі - ДП І) встановлено, що тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Женевськими Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 ДП І заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

а) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема:

а.1) вбивство;

a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні;

a.4) каліцтво;

b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі.

e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Крім того, відповідно до ст. 8(2)(а)(іі), (b)(xі),(b)(ххі),(b)(ххіі) Римського статуту Міжнародного кримінального суду катування або нелюдське поводження, поранення осіб, що належать до ворожої нації, посягання на людську гідність, зокрема образливе і принизливе поводження та будь-яка форма сексуального насильства є воєнними злочинами.

Збройне захоплення територій Скадовського району Херсонської області почалось разом із повномасштабним вторгненням рф в Україну. Починаючи з 24.02.2022 частина території Херсонської області поступово почали переходити під контроль російських окупаційних військ, у тому числі Скадовський район. Він перебуває під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, у тому числі співробітників федеральної служби безпеки рф.

У березні-квітні 2022 року з метою встановлення контролю над окупованою територією та придушення спротиву, представники окупаційної влади вдавались до терору проти цивільного населення, що виражалось у численних випадках незаконних затримань, обшуків, арештів, катувань та інших порушень стосовно цивільного населення.

Так, захоплені приміщення державних органів і установ, а також санаторно-оздоровчих закладів Херсонської області, у тому числі у с-щі Лазурне Скадовського району, представники окупаційної влади використовували як місце для нелегального ув`язнення, катування та жорстокого поводження з цивільними особами, вчинення іншого фізичного і психологічного тиску з метою одержання інформації про проукраїнських активістів, противників окупаційної влади та подальшого схилення вищевказаних осіб до співпраці з державою агресором.

Одним з таких приміщень є санаторій «Чайка», що за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с-ще Лазурне, вул. Причальна, 5, який представники окупаційної влади захопили та встановили свій контроль, де здійснювалось незаконне утримання цивільних осіб, вбивства, застосування тортур, тілесних покарань, завдання каліцтва з метою отримання відомостей, які цікавили окупаційну владу та військових рф.

Не пізніше квітня 2022 року (більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені), невстановлені особи з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади рф залучили до реалізації вищевказаного спільного плану, зокрема з метою отримання відомостей, які цікавили окупаційну владу та військових рф співробітника 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби федеральної служби безпеки рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який носив формений одяг та спорядження приналежні військовим рф, усвідомлював обставини існування міжнародного збройного конфлікту на території України, а також свою участь у ньому.

В цей же час, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи цивільною особою, у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі в бойових діях не брав, до таких дій не готувався, в березні квітні 2022 року проживав на тимчасово окупованій території Херсонської області разом із своєю дружиною.

Так, 10.04.2022 приблизно о 06.00 год. щонайменше тридцять невстановлених військовослужбовців зс рф, озброєних вогнепальною автоматичною зброєю, прибули за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 . Після проведення обшуку будинку та прилеглої території військовослужбовцями зс рф затримано ОСОБА_7 та поміщено до одного з транспортних засобів, при цьому для обмеження зору на голову та очі йому наділи шапку. Затриманого доставлено до підвального приміщення захопленої будівлі санаторію «Чайка», що за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с-ще Лазурне, вулиця Причальна, 5, де він утримувався приблизно до 16.00 год. 10.04.2022.

Так, одразу після прибуття до санаторію «Чайка» невстановлені військовослужбовці зс рф відвели ОСОБА_7 до сходів входу у підвальне приміщення. Приблизно через 5 хвилин, в цей же день, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 знаходячись у зазначеному місці, розпочав проведення допиту потерпілого з метою отримання інформації про місцевих мешканців с-ща Лазурне, які займаються волонтерською діяльністю, збором коштів та допомогою Збройним Силам України.

Не отримавши бажаних відповідей на поставлені запитання, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що подальша розмова відбудеться у більш жорстокій формі. Для реалізації свого злочинного умислу з метою отримання вищезазначеної інформації ОСОБА_6 за допомогою рації залучив до протиправних дій невстановленого військовослужбовця зс рф з позивним « ОСОБА_8 » (далі військовий із позивним « ОСОБА_8 »), наказавши останньому спуститись до підвального приміщення.

Після цього, ОСОБА_6 , застосовуючи фізичну силу, відвів ОСОБА_7 до однієї з кімнат підвального приміщення санаторію «Чайка», де за допомогою спеціальних засобів (кайданок) пристебнув руки потерпілого до труби.

Надалі, до вказаного місця за раніше наданою вказівкою прибув військовий із позивним « ОСОБА_8 », який у присутності ОСОБА_6 , діючи спільно та з єдиним умислом з метою отримання інформації про місцевих мешканців с-ща Лазурне, які займаються волонтерською діяльністю, збором коштів та допомогою Збройним Силам України, в порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32 ЖК (IV), ст. 75(2)(b) ДП І вчинили насильницькі дії сексуального характеру, що виразились у примусовому оголенні. Так, військовий із позивним « ОСОБА_8 », підійшовши до потерпілого ОСОБА_7 та частково роздягнув, знявши з нього штани та спідню білизну, чим принизив потерпілого та спричинив йому моральні страждання.

У подальшому, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з військовим із позивним « ОСОБА_8 », з метою реалізації вказаного вище злочинного умислу, вчинили катування, що виразилось у наступному.

Діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та у його присутності, зазначений вище військовий із позивним « ОСОБА_8 », в порушення вимог ст. ст. 27, 32, ст. 75 (2)(а.2), (b)(e) ДП І витягнув із кишені розкладний ніж, підніс його до статевого органу потерпілого, та заявив, що у разі ненадання інформації, яка їх цікавить, він спричинить каліцтво статевого органу

ОСОБА_7 та здійснить постріли в ноги, чим вчинили погрозу каліцтва статевих органів та психічне катування потерпілого.

Після зазначеного ОСОБА_6 продовжив допит потерпілого з метою отримання інформації про осіб, які займаються волонтерською діяльністю, збором коштів та допомогою Збройним Силам України. Не отримавши бажаних відповідей на поставлені запитання, ОСОБА_6 віддав розпорядження військовому із позивним « ОСОБА_8 » на катування ОСОБА_7 . Виконуючи вказане розпорядження та діючи спільно, зазначений військовослужбовець зс рф застосував стосовно потерпілого фізичне насильство, яке полягало у спричиненні останньому тілесних ушкоджень шляхом нанесення щонайменше 60 ударів руками по тулубу та голові.

Після припинення побиття, ОСОБА_6 , продовжуючи переслідувати спільну злочинну мету, відкривши наручники та звільнивши руки потерпілого, конвоював ОСОБА_7 до іншої кімнати підвального приміщення, де військовий із позивним « ОСОБА_8 », діючи спільно та у присутності ОСОБА_6 , застосував стосовно потерпілого психологічне насильство, а саме: здійснив імітацію його розстрілу шляхом одного пострілу з пістолету «Макарова» біля голови ОСОБА_7 . Своїми діями ОСОБА_6 та невстановлений військовослужбовець зс рф порушили вимоги статті 32 Конвенції та статтю 75(2)(а.1)(е) ДП І, чим спричинили моральне страждання.

У подальшому ОСОБА_6 повернув ОСОБА_7 до попередньої кімнати для допитів, де знову пристебнув його руки кайданками до каналізаційної труби та вийшов з приміщення.

Цього ж дня, приблизно через 15 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 повернувшись до місця незаконного утримання потерпілого разом з військовим із позивним « ОСОБА_8 », де продовжив проводити допит потерпілого з метою отримання інформації про осіб, які допомагають Збройним Силам України та можуть зберігати зброю.

Не отримавши бажаних відповідей на поставлені запитання, продовжуючи реалізацію раніше виниклого умислу, ОСОБА_6 віддав розпорядження військовому із позивним « ОСОБА_8 » на катування ОСОБА_7 . Виконуючи вказане розпорядження та діючи спільно, зазначений військовослужбовець зс рф застосував стосовно потерпілого фізичне насильство, яке полягало у спричиненні останньому тілесних ушкоджень шляхом нанесення щонайменше 60 ударів руками по тулубу та голові.

Після припинення побиття, ОСОБА_6 , продовжуючи переслідувати спільну злочинну мету, віддав розпорядження військовому із позивним « ОСОБА_8 » відвести ОСОБА_7 на розстріл. Виконуючи вказане розпорядження, зазначений військовослужбовець зс рф, відкривши наручники та звільнивши руки потерпілого, конвоював останнього до іншої кімнати підвального приміщення, де, діючи спільно та у присутності ОСОБА_6 , застосував стосовно потерпілого психологічне насильство, а саме здійснив імітацію його розстрілу шляхом одного пострілу з пістолету «Макарова» біля голови ОСОБА_7 . Своїми діями ОСОБА_6 та невстановлений військовослужбовець зс рф порушили вимоги статті 32 Конвенції та статтю 75(2)(а.1)(е) ДП І, чим спричинив моральні страждання.

У подальшому ОСОБА_6 повернув ОСОБА_7 до попередньої кімнати для допитів, де знову пристебнув його руки кайданками до каналізаційної труби та вийшов з приміщення.

Цього ж дня, приблизно через півтори години, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 повернувся до місця незаконного утримання потерпілого разом з військовим із позивним « ОСОБА_8 », де продовжив проводити допит потерпілого з метою отримання інформації про осіб, які допомагають Збройним Силам України та можуть зберігати зброю.

Не отримавши бажаних відповідей на поставлені запитання, продовжуючи реалізацію раніше виниклого умислу, ОСОБА_6 віддав розпорядження військовому із позивним « ОСОБА_8 » на катування ОСОБА_7 . Виконуючи вказане розпорядження та діючи спільно, зазначений військовослужбовець зс рф застосував до потерпілого заходи фізичного впливу, спрямовані на перекриття доступу повітря до його легень, а саме одягнув мішок на голову ОСОБА_7 та почав здавлювати його в області шиї, до поки потерпілий не втратив свідомість.

Після того, як ОСОБА_7 прийшов до тями, військовий із позивним « ОСОБА_8 » продовжив застосувати до потерпілого заходи фізичного впливу, спрямовані на перекриття доступу повітря до його легень шляхом здавлювання в області шиї ОСОБА_7 мотузки, до поки останній не почав втрачати свідомість.

Після припинення катування, ОСОБА_6 , продовжуючи переслідувати спільну злочинну мету, конвоював ОСОБА_7 до іншої кімнати підвального приміщення, де військовий із позивним « ОСОБА_8 », діючи спільно та у присутності ОСОБА_6 , здійснив один постріл з пістолету «Макарова» у праву ногу ОСОБА_7 , куля від якого пройшла по дотичній, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді рубця, що є наслідком загоєння рани, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_6 та невстановлений військовослужбовець зс рф порушили вимоги ст.ст. 32, 147 Конвенції та ст. 75(2)(a)(а.2) ДП І та спричинили йому моральні та фізичні страждання. Увесь час утримання потерпілий перебував без спідньої білизни, що спричиняло йому додаткові психологічні та моральні страждання.

10.04.2022 приблизно о 16.00 год. після припинення катувань вказані особи відпустили потерпілого ОСОБА_7 додому.

Отже, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії, спрямовані на порушення законів та звичаїв війни, що полягали у жорстокому поводженні з цивільним населенням, яке виразилось у катуванні: імітації розстрілу, завданні сильних фізичних побоїв і тілесних ушкоджень, погрозі каліцтвом статевих органів та знущанням над людською гідністю, удушенні стосовно ОСОБА_7 з метою отримання інформації, яка його цікавила; а також у вчиненні інших порушень законів та звичаїв війни, що виразились у насильницьких діях сексуального характеру примусовому оголенні, чим порушив ст. ст. 27, 31, 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 75(2) (а.1)(е), (а.2), (а.4)(е), (b)(е) Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій від

12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням та в інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб (у редакції на момент вчинення злочину).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- допитано в якості потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в ході допиту повідомив, що 10.04.2022 в період часу з 07.00 год по 16.00 год його примусово утримували в підвальному приміщенні санаторію «Чайка» за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с-ще Лазурне, вул. Причальна, 5;

- проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_7 , відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 042-556-2022 від 02.09.2022 встановлено, що ОСОБА_7 заподіяно легкі тілесні ушкодження;

- проведено впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 , який впізнав ОСОБА_6 , як особу, який віддавав накази на його затримання та застосовував фізичну силу під час утримання в приміщенні санаторію «Чайка»;

- допитано в якості свідка ОСОБА_9 , яка в ході допиту повідомила, що 10.04.2022 у період часу з 07.00 год по 16.00 год ОСОБА_7 примусово утримувався в підвальному приміщенні санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_3 та надавала після його звільнення першу медичну допомогу;

- в порядку ст. 223, ч. 11 ст. 232 КПК України проведено опитування в режимі телефонної конференції ОСОБА_10 , яка перебуває у населеному пункті, віддаленому від місця проведення досудового розслідування (Республіка Польща, м. Краків, вул. Jozefa Brodowicza 9) та яка повідомила, що 10.04.2022 у період часу з 07.00 год по 16.00 год ОСОБА_7 примусово утримували в підвальному приміщенні санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_3 та яка була присутня за місцем проживання, коли потерпілий повернувся з місця незаконного утримання;

- отримано інформацію Служби зовнішньої розвідки України згідно якої встановлено картку на громадянина рф ОСОБА_6 , в якому наявна фотографія із зазначенням анкетних даних;

- отримано довідку, щодо перевірки особи « ОСОБА_11 » за системою пошуку «OSINT», де було зафіксовано, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (уродж.: м. Бердськ Новосибірська обл. (рф): РНОКПП рф НОМЕР_2 , паспорт громадянина рф: НОМЕР_1 від 27.06.2001 (ОВД г.Бердска, Новосибирской области), відомі місця проживання: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; моб.тел.: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; сторінка в соціальній мережі «ВКонтакте» - https://vk.com/id343450277), співробітник 9-го управління 5-ї служби ФСБ рф;

- отримано вимогу про судимості стосовно ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду мобільного телефону за допомогою якого направлено повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства, прокурора або суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та відомості про те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

28.11.2025 відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Разом із цим, письмове повідомлення про підозру останньому особисто не вручене, оскільки всіма вжитими можливими слідчими (розшуковими) та іншими процесуальними діями встановити поточне місцезнаходження ОСОБА_6 на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження, на даний час не видається за можливе, оскільки останній переховуються від слідства та суду.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст. ст. 135, 278 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Зокрема, 28.11.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» № 243 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області, що розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4 на 03.12.2025, 04.12.2025, 05.12.2025, 06.12.2025 та 08.12.2025 для вручення останньому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім того, з метою забезпечення прав підозрюваного в умовах заочного кримінального провадження та відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справи Ермі проти Італії, № 18114/02; Сейдовіч проти Італії, № 56581/00; Боярченко проти України, № 31338/04), в яких неодноразово акцентувалась увага на обов`язку державних органів забезпечити ефективне повідомлення особи про притягнення її до кримінальної відповідальності, суть пред`явленого обвинувачення, а також право на участь у відповідному кримінальному провадженні, уповноважені органи зобов`язані вжити всіх можливих і достатніх заходів для належного інформування підозрюваного та забезпечення його процесуальних прав.

Враховуючи викладене, стороною обвинувачення забезпечено вжиття усіх доступних заходів для інформування підозрюваної особи про притягнення до кримінальної відповідальності, а саме на встановлений під час досудового розслідування мобільний номер, якими користується ОСОБА_6 , та до якого приєднано соціальну мережу «WhatsApp», було надіслано повідомлення про підозру, посилання на сайт Офісу Генерального Прокурора (на якому наявне повідомлення про підозру ОСОБА_6 ), повістки про виклик до слідчого та текстові повідомлення, що зафіксовано шляхом проведення огляду мобільного телефону (протокол огляду мобільного телефону від 28.11.2025).

Проте, ОСОБА_6 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про його умисні дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, а також про переховування на тимчасово окупованій території України, або території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

На підтвердження цього, старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Херсонській області майором поліції ОСОБА_12 у кримінальному провадженні складено рапорт про неявку ОСОБА_6 до відділу СУ ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4.

У зв`язку із викладеним, 09.12.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

За наявною інформацією, станом на теперішній час підозрюваний може перебувати на тимчасово окупованій території України, зокрема у Херсонській області (лівобережжі), АР Крим та території РФ, де продовжує вчиняти дії на шкоду Україні та її населенню.

Згідно з отриманою інформацією встановлено, що з 24.02.2022 по 09.12.2025 підозрюваний державний кордон України не перетинав.

Окрім цього, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , та у будь-який час може виїхати на територію іншої держави.

Так, у ході проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного, отримано відомості, що ОСОБА_6 на теперішній час умисно переховується на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (російська федерація), що не виключає можливості переміщення підозрюваного в інші держави.

У зв`язку з чим, 02.01.2026 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованої підозри та встановленні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області скеровано клопотання про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без внесення застави.

Таким чином, зібраними в ході досудового розслідування доказами доведено, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України (лівобережній території Херсонської області), або території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, які відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону вважаються тимчасово окупованими територіями України.

Зібрані у кримінальному провадженні докази беззаперечно вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_6 належним чином повідомлений про проведення стосовно нього досудового розслідування, набуття ним статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, про необхідність явки до Слідчого управління ГУНП в Херсонській області для проведення слідчих та процесуальних дій, а також на те, що підозрюваний переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Тобто, притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, не надається можливим, але при цьому наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного спеціального досудового розслідування злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Необхідність у допиті свідків та потерпілих в ході розгляду клопотання відсутня.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, якими клопотання обґрунтовується, приходить до наступного.

28.11.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

28.11.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 243 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області, за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4 на 03.12.2025, 04.12.2025, 05.12.2025, 06.12.2025 та 08.12.2025 для вручення останнім письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Однак, у вказані дати, будучи викликаним для допиту в якості підозрюваного та вручення йому підозри, останній у призначений час та місце без поважних причин не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

28.11.2025 ОСОБА_6 через Південний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги призначено захисника за призначенням адвоката ОСОБА_5 .

09.12.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

02.01.2026 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Відповідно до довідки на виконання доручення слідчого підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на окупованій частині Херсонської області (лівий берег Дніпра).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом. Повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Окрім того, слідчий суддя, поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Не вирішуючи питання щодо доведеності обґрунтованості підозри та кваліфікації дій підозрюваного, а виходячи лише з фактичних даних, які містяться в матеріалах долучених до клопотання, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002016 від 18.12.2025 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення у кримінальному провадженні № 0002016 від 18.12.2025 року спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена та заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_1