Справа № 465/41/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/200/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 9 січня 2026 року,

з участю заявника ОСОБА_6

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування стосовно невнесення відомостей до ЄРДР

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною. Зазначає, що слідчий суддя, при прийнятті рішення, неповно розглянув справу, не з`ясував всі обставини.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою зобов`язати РУП №2 ГУНП у Львівській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України лікарем психіатром ОСОБА_7 , на підставі його заяви від 3 січня 2026 року.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з ч.4 , слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняст. 214 КПК Україниття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 січня 2026 року заявник ОСОБА_6 звернувся до ЛРУП ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення лікарем психіатром ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.

5 січня 2026 року ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м.Львова із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ЛРУП №2 у Львівській області, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі його заяви від 03 січня 2026 року, обгрунтовуючи тим, що викладені у зазначеній заяві відомості до ЄРДР не внесено, відтак вважає, що в діях посадових осіб ЛРУП №2 у Львівській області наявна бездіяльність.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 слідчий суддя в ухвалі зазначив, що в поданій до ЛРУП ГУНП №2 у Львівській області заяві від 03 січня 2026 року відсутні відомості, які б підтверджували факт вчинення будь-якого кримінального правопорушення.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку, що доводи заявника ОСОБА_8 зазначені у заяві, фактично зводяться до його припущень щодо вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчим суддею вірно зазначено про те, що аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Отже, враховуючи викладене, на думку колегії суддів, покликання заявника ОСОБА_6 про незаконність ухвали слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 9 січня 2026 року не грунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону та є безпідставними.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 9 січня 2026 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування стосовно невнесення відомостей до ЄРДР - без зміни

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4