Справа № 203/8550/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю адвоката - ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

слідчого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подана в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України, в якій поставлено питання про скасування повідомлення останнього про підозру від 25.07.2025 року за ч.2 ст.296 КК України у кримінальному провадженні №0001029. В обгрунтування скарги захисник посилався на безпідставність постанови слідчого від 12.09.2025 року про зупинення досудового розслідування та спливу відповідного строку ще 25.09.2025 року. Також зазначив, що повідомлення про підозру від 25.07.2025 року було погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , про те таке погодження не створює будь-яких правових наслідків, оскільки на момент винесення та вручення повідомлення слідчому було достеменно відомо, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем та проходив службу в ЗСУ з 2022 року. Таким чином, відповідно до наказу №144 від 30.05.2023 року Офісу Генерального прокурора «Про затвердження Положення про Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони (на правах Департаменту) Офісу Генерального прокурора» процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні повинні були здійснювати прокурори вказаної спеціалізованої прокуратури. В частині необгрунтованості підозри захисник також зазначив, що за матеріалами кримінального провадження особи, які здійснили напад на потерпілу перебували у масках балаклавах, що підтверджується протоколами допиту потерпілої та свідків, а також відеозаписами з місця події. Проте, матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо призначення судової портретознавчої експертизи на підтвердження чи спростування перебування ОСОБА_6 поблизу будинку №5 по вул.Космічна. Протоколи пред`явлення осіб для впізнання викликають розумні сумніви, тому що всі особи зображені без масок, в той час коли всі стверджують, що нападники перебували у масках балаклавах. Крім того, захисником було подано до слідчого клопотання про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, про повторний допиту ОСОБА_6 . Було встановлено про причетність до вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_8 та чоловіка на прізвисько « ОСОБА_9 » на ім`я ОСОБА_10 , дані якого ОСОБА_8 готовий надати в ході допиту. Однак, жодних дій з боку органу досудового розслідування щодо допиту вказаних осіб не здійснено, відповіді на клопотання не отримані.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, посилаючись на те, що зібраних під час досудового розслідування доказів було достатньо для пред`явлення ОСОБА_6 підозри за ч.2 ст.296 КК України, оцінка чому надавалась слідчим суддею і при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Строки досудового розслідування у кримінальному провадженні не сплили, з огляду на його зупинення постановою слідчого від 12.09.2025 року та поновлення постановою від 23.10.22025 року, а також їх продовження до 3-х місяців до 05.12.2025 року постановою прокурора від 31.10.2025 року. В частині погодження повідомлення про підозру прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра зазначили, що процесуальне керівництво на той час здійснювалось прокурорами вказаної прокуратури згідно постанови про визначення групи прокурорів.

Перевіривши викладені в скарзі доводи, заслухавши пояснення захисника підозрюваного, думку прокурора та слідчого, дослідивши матеріали за скаргою та матеріали кримінального провадження №0001029, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 10 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.

Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Статтею 277 ЦПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час розгляду скарги встановлено, що СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001029, відомості за яким було внесено до ЄРДР 12.04.2025 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.296 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 25.07.2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.

Перевіряючи доводи скарги, слідчий суддя враховує, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 25.07.2025 року за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам ст.277 КПК України.

Подана скарга не містить відомостей про порушення слідчим, прокурором інших вимог закону, визначених главою 22 КПК, а саме положень ст.ст.276,278 КПК України щодо процесуальних порушень при повідомленні ОСОБА_6 про підозру, порушення порядку її вручення.

В поданій скарзі захисник підозрюваного посилався на те, що повідомлення про підозру було погоджено неналежним прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_11 , оскільки на момент винесення та вручення повідомлення про підозру слідчому було достеменно відомо, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем та проходив службу в ЗСУ з 2022 року, тому відповідно до наказу №144 від 30.05.2023 року Офісу Генерального прокурора «Про затвердження Положення про Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони (на правах Департаменту) Офісу Генерального прокурора» процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні повинні були здійснювати прокурори вказаної спеціалізованої прокуратури.

Слідчий суддя враховує, що КПК України не розділяє повноважень прокурора, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, за певною спеціалізацію прокуратури, що входить до системи органів прокуратури визначеної ст.7 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно ч.ч.1,2 ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурор Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , яким погоджувалось повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 25.07.2025 року, був призначений у складі групи прокурорів постановою заступника керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпрі від 12.04.2025 року.

Таким чином, повідомлення про підозру було погоджено уповноваженим прокурором.

Стосовно доводів скарги щодо спливу строків досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що вказана обставина не є свідченням необгрутованості підозри та підставою для її скасування, а може бути підставою для закриття кримінального провадження.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.219 КПК України встановлено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею, крім випадків винесення такої постанови у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого від 12.09.2025 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинялось в зв`язку із оголошенням підозрюваного у розшук та було поновлено постановою слідчого від 23.10.2025 року після встановлення місця знаходження підозрюваного.

Постанова слідчого від 12.09.2025 року не оскаржувалась та слідчим суддею не скасовувалась.

Постановою прокурора від 31.10.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до трьох місяців до 05.12.2025 року.

Таким чином, строки досудового розслідування у кримінальному провадженні не закінчились.

Стосовно доводів скарги щодо відсутності доказів причетності ОСОБА_6 до вчиненого кримінального правопорушення та необгрунтованості підозри, слідчий суддя враховує наступне.

Положення ч.3 ст.17, ч.1 ст.47 та ч.1 ст.94 КПК України дають підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти, зокрема, наявність достатності доказів для підозри. Таку перевірка здійснюється виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Системний аналіз норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини дозволяє дійти висновку, що КПК України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування - стандарт «обґрунтованої підозри», доведення «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (ст.ст.157,163, ч.5 ст.234, 260 та інші статті КПК України), так і слідчими, прокурорами (ст.ст.134,271,276 КПК України та інші).

Таким чином, повідомлення про підозру на підставі п.3 ч.1 ст.276 КПК України передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)».

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корегуватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняттям відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для мети повідомлення особі про підозру є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», адже останній згідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

При цьому, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, п.32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 року (заяви №12244/86, 12245/86; 12383/86)) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04)).

Враховуючи, що стандарт «достатніх підстав (доказів)» є нижчим ніж стандарту «обґрунтованої підозри», для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

При розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того чи досягнуто стороною обвинувачення стандарт переконання «достатність доказів» для цілей повідомлення про підозру.

Вирішення питання доведеності винуватості особи та правової оцінки дій (правової кваліфікації) є завданнями судового розгляду кримінального провадження, під час якого суд першої інстанції буде безпосередньо досліджувати всі докази, надані сторонами кримінального провадження, та надавати їм правову оцінку, зокрема і з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись при цьому стандартом доведення «поза розумним сумнівом», який є значно вищим порівняно зі стандартами «достатніх підстав (доказів)» та «обґрунтованої підозри».

Зі змісту повідомлення про підозру від 25.07.2025 року вбачається, що останнє є конкретизованим, містить визначення об`єкту, суб`єкту, об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, фактичні обставини його вчинення.

Повідомлення грунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах, у т.ч. на показаннях потерпілої та свідків, протоколах пред`явлення свідку особи для впізнання, протоколах огляду відеозаписів з камер відеоспостереження.

Наведені в скарзі доводи щодо необгрунтованості підозри зводяться до оспорювання винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто до питань, які вирішує суд при розгляді справи по суті та які не свідчать про очевидну необґрунтованість повідомлення про підозру.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність скарги та про необхідність відмови в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру останньому від 25 липня 2025 року за ч.2 ст.296 КК України у кримінальному провадженні №0001029.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1