Справа №127/2461/26
Провадження №1-кс/127/1042/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

дізнавача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на постанову дізнавача СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000271 від 10.12.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду зі скаргою на постанову дізнавача ОСОБА_6 від 24.12.2025, про закриття кримінального провадження №0000271.

Скарга мотивована тим, що під час досудового розслідування дізнавачем не було вжито всіх заходів для здійснення всебічного, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження.

Враховуючи викладене, заявники просили скасувати вищевказану постанову про закриття кримінального провадження.

Заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали.

Дізнавач ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст. 94 КПК України, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження №0000271 встановлено, що вказане провадження розпочато на підставі ухвали Вінницького міського суду від 16.10.2025, якою зобов`язано ВРУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості по заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо припинення пенсійних виплат ОСОБА_3 .

За результатами проведення слідчих дій дізнавачем ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким дізнавач керувалась під час винесення оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закривається у разі, якщо в діянні встановлено відсутність складу кримінального правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 9 КПК України, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках,- на потерпілого.

Разом з тим, при дослідженні матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що дізнавачем за період досудового розслідування, яке фактично складає 14 днів, не було проведено усіх необхідних дій для встановлення дійсних обставин справи, розгляд справи проведено поверхнево.

Зокрема, дізнавачем не допитано заявника ОСОБА_4 , не здійснено тимчасових доступі до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_3 , не здійснено будь-яких процесуальних та слідчих дій щодо витребування необхідних документів. Матеріали кримінального провадження складаються здебільшого із поданих заявниками копій документів.

Враховуючи вищевикладене, слідчим суддею встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови, дізнавачем в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам кримінального правопорушення, не досліджені усі обставини справи та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі "Танрікулу проти Туреччини" (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, "Ґюль проти Туреччини" (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, слідчий суддя, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу у вказаному кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування і не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, про неналежне та неповне дослідження обставин кримінального провадження.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова дізнавача ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000271 була винесена передчасно, а тому не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову дізнавача СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000271 від 10.12.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження разом з ухвалою суду направити для організації виконання до СД ВРУП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя