Справа № 454/3013/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/887/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 15 серпня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Червоноград, Львівської області, місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Витрати за проведену експертизу зброї в сумі 3565,60грн. стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави.

Речові докази: пістолет марки «Флобер» №1019-001566, модель «STALKER», кал. 4мм, що зберігається у камері схову Шептицького РВП ГУНП у Львівській області повернуто власнику ОСОБА_7 .

Відеозапис від 28.07.2025, що міститься на оптичному диску DVD-R та зберігається при матеріалах кримінального провадження залишено при матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті згідно ухвали слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 30.07.2025р. скасовано.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 28.07.2025 приблизно о 12 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_9 , в ході якого реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, після чого взяв із будинку пістолет, який згідно висновку експерта №СЕ-19/114-25/18441-Бл від 31.07.2025 являється револьвером №1019-001566, модель «STALKER», кал. 4мм (Флобера) до категорії вогнепальної зброї не належить. У подальшому ОСОБА_7 тримаючи револьвер у правій руці та направивши його відносно ОСОБА_9 здійснив почергово декілька пострілів, із яких три влучні постріли, внаслідок чого поцілив в область живота, лівої гомілки та у долонь лівої руки, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_7 , у потерпілого ОСОБА_9 під час проведення судово-медичної експертизи були виявлені тілесні ушкодження у вигляді ран: на долонній поверхні лівої кисті, на животі справа, яка розміщена на фоні крововиливу, на лівій гомілці; крововиливу на п`ятому пальці правої кисті, які могли утворитись від дії тупих предметів, до яких належить снаряд пневматичної зброї, та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальний проступок передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

На вказаний вирок заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Сокальського районного суду Львівської області від 15.08.2025 щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України змінити в частині вирішення долі речового доказу (пістолета марки «Флобер» моделі «STALKER»).Вважати речовий доказ - пістолет марки «Флобер» №1019-001566, модель «STALKER», кал. 4 мм, який не є вогнепальною зброєю та зберігається у камері схову Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області, конфіскованим в дохід держави.

У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що, як вбачається з вироку Сокальського районного суду Львівської області від 15.08.2025 р., ОСОБА_7 , використовуючи пістолет - револьвер №1019-001566, модель «STALKER», кал. 4мм (Флобера), який не належить до категорії вогнепальної зброї, здійснив із нього почергово декілька пострілів, із яких три влучні постріли, внаслідок чого поцілив в область живота, лівої гомілки та у долонь лівої руки, чим спричинив потерпілому легке тілесне ушкодження.

Відтак, з наведеного випливає, що зазначений револьвер був знаряддям та засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме з його допомогою обвинувачений спричинив потерпілому легке тілесне ушкодження, тобто використав револьвер для виконання дій, що утворюють об`єктивну сторону зазначеного проступку, та застосовував такий під час вчинення проступку.

Усупереч положенням кримінального та кримінального процесуального законів, речовий доказ: пістолет марки «Флобер» №1019-001566, модель «STALKER», кал. 4мм, що зберігається у камері схову Шептицького РВП ГУНП у Львівській області, постановлено повернути ОСОБА_7 , тоді як вказаний речовий доказ відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України, п.4 ч. 1 ст. 96-2 КК України підлягає конфіскації, оскільки такий є знаряддям та засобам вчинення проступку.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до безпідставного ухвалення рішення про необхідність повернення речового доказу, що є знаряддям та засобом вчинення проступку, ОСОБА_7 , замість його конфіскації.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, відтак, врахувавши думку прокурора, який не заперечив проти слухання справи за відсутності обвинуваченого, колегія суддів постановила слухати справу за відсутності ОСОБА_7 у відповідності до положень ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 не дотримано у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглядалось судом першої інстанції в порядку ст.ст. 381-382 КПК України, спрощеного провадження, оскільки ОСОБА_7 беззаперечно визнав винуватість.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується і не може бути оскаржено.

Щодо вирішення долі речових доказів судом першої інстанції, то слід зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КГЖ України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів вирішує суд під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Зокрема в п.1 ч.9 ст.100 КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю). Окрім цього, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України передбачено, якщо гроші, цінності та інше майно були використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, щодо них застосовується спеціальна конфіскація.

При цьому, знаряддями вчинення кримінального правопорушення слід вважати предмети, які призначені для безпосереднього виконання дій, що утворюють об`єктивну сторону складу закінченого кримінального правопорушення. Під засобами вчинення кримінального правопорушення слід розуміти предмети матеріального світу, які застосовуються при його вчиненні.

Як вбачається з вироку Сокальського районного суду Львівської області від 15.08.2025 та з обвинувачення, ОСОБА_7 , використовуючи пістолет - револьвер №1019-001566, модель «STALKER», кал. 4мм (Флобера), який не належить до категорії вогнепальної зброї, здійснив із нього почергово декілька пострілів, із яких три влучні постріли, внаслідок чого поцілив в область живота, лівої гомілки та у долонь лівої руки, чим спричинив потерпілому легке тілесне ушкодження.

Відтак, з наведеного випливає, що зазначений револьвер був знаряддям та засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме з його допомогою обвинувачений спричинив потерпілому легке тілесне ушкодження, тобто використав револьвер для виконання дій, що утворюють об`єктивну сторону зазначеного проступку, та застосовував такий під час вчинення проступку.

Разом з тим, за своєю правовою природою спеціальна конфіскація належить до інших заходів кримінально-правового характеру (розділ XIV «Інші заходи кримінально-правового характеру» Загальної частини КК України).

У рішенні від 30.06.2022 № 1 -р/2022 Конституційний Суд України визнав такими, що є конституційними, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, при цьому серед іншого вказав, що спеціальна конфіскація не є видом кримінального покарання, тому її застосування, зокрема примусове безоплатне вилучення майна у недобросовісної третьої особи, на підставі судового рішення (вирок, ухвала) не є притягненням до кримінальної відповідальності. Таким чином, спеціальна конфіскація не є кримінальним покаранням, її застосування не призводить до збільшення обсягу обвинувачення та не свідчить про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, тому рішення про застосування спеціальної конфіскації судом апеляційної інстанції приймається у формі ухвали відповідно до ч. 1 ст. 418 КПК України.

Усупереч положенням кримінального та кримінального процесуального законів, речовий доказ: пістолет марки «Флобер» №1019-001566, модель «STALKER», кал. 4мм, що зберігається у камері схову Шептицького РВП ГУНП у Львівській області, постановлено повернути ОСОБА_7 , тоді як вказаний речовий доказ відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України, п.4 ч. 1 ст. 96-2 КК України підлягає конфіскації, оскільки такий є знаряддям та засобам вчинення проступку.

У відповідності вимог п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Згідно висновку, об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, що міститься у постанові від 16.09.2024 р., застосування згідно з положеннями ст. ст. 96-1, 96-2 КК України судом апеляційної інстанції спеціальної конфіскації не є тим «іншим випадком», який передбачений ч. 1 ст. 421 КПК України, що погіршує становище обвинуваченого.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 слід задоволити. Вирок Сокальського районного суду Львівської області від 15.08.2025 щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України слід змінити в частині вирішення долі речового доказу (пістолета марки «Флобер» моделі «STALKER»), речовий доказ - пістолет марки «Флобер» №1019-001566, модель «STALKER», кал. 4 мм, який не є вогнепальною зброєю та зберігається у камері схову Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області, конфіскувати в дохід держави. У решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Сокальського районного суду Львівської області від 15.08.2025 щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України змінити в частині вирішення долі речового доказу (пістолета марки «Флобер» моделі «STALKER»).

Речовий доказ - пістолет марки «Флобер» №1019-001566, модель «STALKER», кал. 4 мм, який не є вогнепальною зброєю та зберігається у камері схову Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області, конфіскувати в дохід держави.

У решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4