УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 рокуСправа № 514/750/20
Номер провадження 1-кп/495/313/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

при секретарі судового засідання - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області в режимі відеоконференції клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про продовження обвинуваченому застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000052 від 14.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.115 ч.2 п. 6, ст. 187 ч.4, ст. 357 ч.1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_7

захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.115 ч.2 п. 6, ст. 187 ч.4, ст. 357 ч.1 КК України.

04.11.2025 року прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 . Обґрунтовуючи тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для обрання відносно ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як цілодобового домашнього арешту, не зникли, не зменшились та продовжують існувати, а також обставини, що були враховані судом при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту також не перестали існувати; застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України не зникли, не зменшились та продовжують існувати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 не заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, наданні докази у судовому засіданні та заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, суд звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2ст.8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справіFox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівствавід 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справіMerabishvili проти Грузіївід 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Метою обрання запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Стосовно продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 суд приходить до наступного:

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Суд разом з присяжними оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає, що існують підстави вважати, що підозрюваний може:

- переховуватись від органів суду, адже будучи обізнаним в тому, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання;

- незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження з метою викривлення їх показань, адже останньому відомі їх дані та місця проживання;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурором зазначено, що наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовує необхідність продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 з метою запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, адже останньому відомі їх дані та місця проживання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як зазначено ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Зазначене свідчить про те, що існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується.

Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено,є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.

Таким чином, оцінивши тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_8 та ймовірного покарання та конкретні обставини кримінального правопорушення, враховуючи наявні та встановлені судом ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та унеможливить ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки суд вважає що передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України ризики, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, адже останньому відомі їх дані та місця проживання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 обставин його вчинення, належний контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_8 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під цілодобовим домашнім арештом, суд разом із присяжними вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а саме, необхідно продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні зобов`язання:

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу (а у екстрених випадках без повідомлення) прокурора або суду;

- утримуватись від можливого спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати за викликом суду для участі в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 199, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні обвинуваченому залишати місце мешкання АДРЕСА_1 цілодобово, із носінням електронного засобу контролю (електронний браслет).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу (а у екстрених випадках без повідомлення) прокурора або суду;

- утримуватись від можливого спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати за викликом суду для участі в судовому засіданні.

Попередити обвинуваченого про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків, а саме у разі їх недотримання або порушення може бути обраний більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може перевищувати двох місяців та діє по 03.01.2026 включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвалу направити для виконання до відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 07.11.2025 року о 11 годині 30 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_11

Суддя ОСОБА_12

Присяжні: ОСОБА_13

ОСОБА_14

ОСОБА_15