Справа №760/4189/25 1-кс/760/3022/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000230 від 10.06.2024 року,

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000230 від 10.06.2024 року.

В обґрунтування вимог клопотання заявник вказує наступне.

18 жовтня 2024 року слідчий судця Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого від 17 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 постановив Ухвалу у справі № 760/26355/24 від 18 жовтня 2024 року за резолютивною частиною якої до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Зазначений запобіжний захід неодноразово продовжувався і є чинним.

Водночас з цим, 14 лютого 2025 року обставини справи змінилися, в тому числі сторона обвинувачення повідомила підозрюваному ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, зібрала докази які підтверджують необґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри в частині кваліфікації дій у вчиненні яких його підозрюють і свідчать про відсутність підстав тримання ОСОБА_4 під вартою.

17 жовтня 2024 року сторона обвинувачення повідомила ОСОБА_4 про підозру у вчиненні ним пособництва державі-агресору шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років.

ОСОБА_4 проти висунутої йому підозри заперечив, заявляв про її необґрунтованість. Надав стороні обвинувачення показання щодо обставин кримінального провадження та копії документів які стосуються обставин кримінального провадження, а також подав до сторони обвинувачення клопотання про перекваліфікацію кримінального правопорушення.

14 лютого 2025 року після дослідження наданих ОСОБА_4 матеріалів сторона обвинувачення повідомила ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри з ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України на ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

За ч. 4 ст. 111-1 КК України провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором карається штрафом до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Отже, обставини на підставі яких суд застосував до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в частині обґрунтованості підозри істотно змінилися, що відповідно вимагає зміни обраного раніше судом запобіжного заходу, а отже захисник звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисники клопотання підтримали, просили його задовольнити з підстав вказаних у ньому.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, вважає, що змінений запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, вивчивши матеріали клопотання про зміну запобіжного заходу, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 18 жовтня 2024 року слідчий судця Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого від 17 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 постановив Ухвалу у справі № 760/26355/24 від 18 жовтня 2024 року за резолютивною частиною якої до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Зазначений запобіжний захід неодноразово продовжувався.

17 жовтня 2024 року сторона обвинувачення повідомила ОСОБА_4 про підозру у вчиненні ним пособництва державі-агресору шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років.

14 лютого 2025 року після дослідження наданих ОСОБА_4 матеріалів сторона обвинувачення повідомила ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри з ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України на ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

За ч. 4 ст. 111-1 КК України провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором карається штрафом до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого (застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах Територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відтак, вказане клопотання подане належною особою, у спосіб, визначений КПК України.

Частина 3 ст. 201 КПК України визначає, що слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин підозри, зменшення встановлених в провадженні ризиків, що пов`язано з плином досудового розслідування.

Слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Незважаючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Також слід відмітити, що відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України, відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є умовою sinequanon (обов`язковою, неодмінною умовою) законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§ § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 08.06.2006 року у справі «Корчуганова проти Росії», § § 66, 67 рішень ЕСПЛ від 07.04.2005 у справі «Рохлина проти Росії», § § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 01.06.2008 у справі «Мамедова проти Росії», § 79 рішень ЕСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України», § § 40-42 рішення ЕСПЛ від 02.03.2006 року у справі «Долгова проти Росії»).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі від 23.01.2012 №30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею не встановлено наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Поряд із зазначеним, відповідно до положень ст. 178 КПК України крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Зважаючи на вказані положення КПК України, слідчий суддя враховує: належну процесуальну поведінку підозрюваного, скарг на яку в сторони обвинувачення не виникало, останній має сталі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, має постійну роботу, враховує позицію прокурора, а відтак, вважає наявними підстави для задоволення клопотання.

При цьому, при вирішенні даного клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби в період часу з 00 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. із забороною у вказаний час доби залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків увімкнення повітряної тривоги для слідування в укриття за межами місця перебування домашнього арешту, строком до 03.04.2025.

Разом з тим, слід покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

не відлучатись з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

залишити на зберіганні у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 22, 176-178, 194, 201, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Змінити раніше застосований та продовжений запобіжний захід з тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на домашній арешт у нічний час доби в період часу з 00 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. із забороною підозрюваному залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків увімкнення повітряної тривоги для слідування в укриття за межами місця перебування домашнього арешту, строком до 03.04.2025 року включно.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

не відлучатись з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

залишити на зберіганні у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали - по 03.04.2025 року.

Ухвалу в частині застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_4 направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1