Справа №591/9964/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/489/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - відсторонення від посади
УХВАЛА

Іменем України

26 листопада 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Суми кримінальне провадження № 591/9964/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.09.2025 про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_7 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_9 від посади директора КНП «Глухівська міська лікарня», оскільки ризики, на які посилається слідчий є недоведеними і ґрунтуються лише на припущеннях, а також не було взято до уваги той факт, що лише ОСОБА_9 володіє певною методикою хірургічного втручання, які виконуються в закладі.

19.09.2025 до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про відсторонення ОСОБА_9 від посади медичного директора КНП «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради, погодженим з прокурором відділу Сумської обласної прокуратури, звернувся слідчий в ОВС СУ ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що у кримінальному провадженні № 0000131 від 19.08.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб для себе чи третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Зважаючи на те, що перебуваючи на посаді медичного директора КНП «Глухівська міська лікарня» ГМР ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків, які перебувають у його прямій службовій залежності, а також знищити чи змінити документи, що мають значення для кримінального провадження, тому слідчий просив відсторонити ОСОБА_9 від займаної посади.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.09.2025 вказане клопотання слідчого задоволене і ОСОБА_9 відсторонений від посади медичного директора КНП «Глухівська міська лікарня» ГМР до 22.11.2025. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що органом досудового розслідування, враховуючи фактичні обставини провадження доведено необхідність відсторонення підозрюваного від посади для запобігання його протиправній поведінці.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрювано ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про відсторонення від посади, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). При цьому порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ч. 1 КПК).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а належна правова процедура це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя, а застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК), а судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК).

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; відсторонення від посади є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 131 КПК) і може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину (ч. 1 ст. 154 КПК).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням; для здійснення цього завдання КК визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (ст. 1 КК), а згідно ч. 1 ст. 2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, при вирішенні питання про відсторонення від посади, слідчий суддя, у відповідності вимог ст. 157 КПК, зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб, а підставою для відсторонення від посади є наявність достатніх даних вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який перебуваючи на посаді може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ч. 5 ст. 17 КПК), а саме кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК; суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 1, 6 ст. 22 КПК).

Здійснивши розгляд клопотання слідчого та задовольнивши його, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що органом досудового розслідування, враховуючи фактичні обставини провадження, доведена необхідність відсторонення ОСОБА_9 від посади для запобігання його протиправній поведінці, внаслідок чого останній був відсторонений від посади медичного директора КНП «Глухівська міська лікарня» ГМР до 22.11.2025.

Разом з тим, вказаний вище висновок слідчого судді не в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не умотивований та не грунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Так, як убачається з матеріалів кримінального провадження, старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000131 від 19.08.2025 за ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК, у якому 12.09.2025 медичному директору КНП «Глухівська міська лікарня» ГМР ОСОБА_9 керівником Сумської обласної прокуратури було оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а саме в одержанні неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди. При цьому 11.09.2025 ОСОБА_9 був затриманий на підставі ст. 208 КПК, про що був складений відповідний протокол.

Відповідно ч. 1 ст. 219 КПК, строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Зважаючи на це, строк досудового розслідування у даній справі на час звернення слідчого з клопотанням про відсторонення від посади і постановлення слідчим суддею ухвали становив два місяці, починаючи з 12.09.2025 і закінчувався 12.11.2025.

Однак вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею суду першої інстанції були проігноровані і ОСОБА_9 був відсторонений від посади на строк до 22.11.2025 включно, внаслідок чого такий захід забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади був застосований поза межами строку досудового розслідування, чим істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК), а істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК), тому доводи апеляційної скарги сторони захисту в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги захисника про те, що ризики є недоведеними та ґрунтуються на припущеннях і лише ОСОБА_9 володіє певною методикою хірургічного втручання, які виконуються в закладі, то колегія суддів вважає їх безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Перевіряючи ці доводи апеляційної скарги, колегією суддів було установлено, що наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а виклад фактичних обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні даного правопорушення, слідчим/прокурором зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно ч. 3 ст. 132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням, а згідно ч. 6 цієї статті під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Так, сукупність наявних у справі доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_9 до вчинення даного кримінального правопорушення є вірогідною і ймовірною, що може мати за певних установлених законом обставин підставою для відсторонення його від займаної посади з метою запобіганню ризикам, встановленим стороною обвинувачення. При цьому необхідно зауважити, що і слідчий суддя, і суд апеляційної інстанції на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, у тому числі оцінювати докази з точки зору їх належності, достовірності, допустимості та достатності для визнання особи винуватою (чи навпаки невинуватою) у вчиненні кримінального правопорушення. Тобто, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинні визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї певних обмежувальних заходів.

Для встановлення факту обґрунтованої підозри необхідно враховувати усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, згідно якої (рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175), від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria), слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення», а «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу».

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні його клопотання про відсторонення підозрюваного від займаної посади, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.09.2025 про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Відмовити слідчому в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 у задоволенні його клопотання про відсторонення підозрюваного ОСОБА_9 від займаної посади медичного директора КНП «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4