Провадження № 1-кп/643/986/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002175 від 19.07.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Болдирєвка, Завітінського району, Амурської області, рф, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 11.05.2004 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;

- 28.09.2004 Василівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ст.69, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

- 23.03.2007 Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 5 років, 04.01.2012 звільненого з Темнівської ВК Харківської області №100 по відбуттю строку покарання;

- 14.03.2017 Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 3 роки;

- 10.05.2019 Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185, ч. 1 ст.70, ч.ч. 1, 4 ст.71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 7 місяців, 19.09.2022 звільненого з Темнівської ВК Харківської області №100 по відбуттю строку покарання,

- 22.02.2023 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 2 роки;

-10.07.2025 Салтівським районним судом міста Харкова за ч.4 ст.186, ст. ст.71,72 КК України до позбавлення волі строком 7 років 1 місяць,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 19.07.2025 близько о 12год.49 хв., точний час в ході судового розгляду не встановлений, в період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України № 4356-IX від 16.04.2025 до 07 серпня 2025 року, перебуваючи біля будинку за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 55А, побачив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_4 , який сидів на лавці зупинки громадського транспорту за вищевказаною адресою, слухав музику через навушники та у якого на шиї висів золотий ланцюжок з хрестиком з золота. В цей час у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 . Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи діяти саме таким чином, підійшов впритул ззаду до ОСОБА_4 , та ривком, своєю рукою зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_4 належний останньому ланцюжок, виготовлений зі сплаву на основі золота, що відповідає 585 пробі, загальною вагою 09,45 г, вартістю згідно висновку експерта 29394 грн 60 коп. Від зазначеного ривка зазначений хрестик одразу впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , бажаючи отримати можливість розпорядитись ланцюжком, утримуючи його в руці, зайшов до маршрутного автобусу № 63, який в цей момент під`їхав на зазначену зупинку громадського транспорту. У цей час ОСОБА_4 розуміючи, що ОСОБА_5 зірвав з нього ланцюжок з хрестиком, почав переслідувати ОСОБА_5 , зайшовши за ним до вищевказаного маршрутного автобусу та почав висловлювати ОСОБА_5 вимогу на повернення майна, на що останній не реагував та не повертав його майно. На наступній зупинці громадського транспорту за адресою: м. Харків, вул. Гвардіійців Широнінців, 8А, ОСОБА_5 вийшов з маршрутного автобусу №63 тримаючи ланцюжок в руках, а потерпілий ОСОБА_4 вийшов за ним продовжуючи вимагати повернення свого майна, на що останній не реагував. Надалі, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадений ланцюжок, направився пішки назад до місця вчинення злочину, при цьому не повертаючи потерпілому його майно. Повернувшись до місця скоєння злочину, а саме: на зупинку громадського транспорту за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 55А, ОСОБА_5 викинув зазначений ланцюжок до смітника, який був поряд з зупинкою громадського транспорту, тим самим розпорядився викраденим майном. В подальшому, ОСОБА_5 , був зупинений потерпілим ОСОБА_4 до приїзду співробітників поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України визнав повністю. Фактичних обставин справи не оспорював. Надав суду покази, в яких підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище у вироку. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Попросив вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти проведення розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечував. Щодо призначення покарання обвинуваченому погодився з думкою прокурора.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, підстав для самообмови судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Суд, керуючись ст. 65 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, неодружений, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

При обранні виду та міри покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення яке є тяжким, дані, які характеризують його особу вказані вище, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за умисні корисливі злочини, знов вчинив умисний злочин, що свідчить о стійкій злочинній спрямованості особистості обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а також ставлення його до скоєного та приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції інкримінованого йому злочину у виді позбавлення волі, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення після постановлення вироку Салтівським районним судом міста Харкова від 10.07.2025 до повного відбуття покарання, суд приходить до висновку, що остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні слід стягнути з ОСОБА_5 .

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 24.07.2025 підлягають скасуванню.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Салтівського районного суду міста Харкова від 10.07.2025 та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 19.07.2025.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 19.07.2025.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи №11320 від 29.07.2025 у розмірі 4240 (чотири тисячі двісті сорок) грн. 80 коп.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 24.07.2025 на ланцюжок з металу жовтого кольору, хрестик з металу жовтого кольору, власником якого є ОСОБА_4 ; мобільний телефон Redmi 4А білого кольору із золотою кришкою, вилучений під час затримання у ОСОБА_5 - скасувати.

Речові докази:

- ланцюжок з металу жовтого кольору, хрестик з металу жовтого кольору, які знаходяться в конвертах, опечатані судовим експертом ОСОБА_7 та зберігаються в матеріалах досудового кримінального провадження №0002175 від 19.07.2025 в Салтівській окружній прокуратурі м.Харкова, повернути власнику ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон Redmi 4А білого кольору із золотою кришкою, переданий на зберігання до камери схову ХРУП №2 в Харківській області (квитанція №02811 від 30.07.2025) повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1