Справа №630/1351/25 Провадження № 1-кп/630/55/25
В И Р О К

Іменем України

22 жовтня 2025 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Люботин кримінальне провадження № 0000398 від 27.07.2025 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Люботин, Харківської області, громадянки України, заміжньої, з середньою освітою, працюючої провідником у ВЧ1 Харківської вагонної дільниці парку відстою АТ «Укрзалізниця», раніше не судимої, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

УСТАНОВИВ:

Постановою Люботинським міським судом Харківської області 10 березня 2025 року (справа № 630/223/25, провадження № 3/630/66/25), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік. Постанова набрала законної сили 21 березня 2025.

Відповідно до статті ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення згідно зі ст. 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Як установлено ст. 298 КУпАП, яка кореспондується із ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Однак, не зважаючи на це, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення його до адміністративної відповідальності, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 26.07.2025 близько 20:14, будучи позбавленою права керувати транспортними засобами керувала транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «2121» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Водянська, біля будинку 51, де була виявлена працівниками СРПП відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, розкаялася у вчиненому, погодилася з кваліфікацією діяння, та показала, що знає про притягнення до адміністративної відповідальності, а також знає, що позбавлена права керування транспортним засобом на один рік, але 26.07.2025 возила на автомобілі дітей та маму на ставок, і коли поверталася назад, її зупинили працівники поліції. Вказала, що її чоловік зараз проходить службу у армії, у них є двоє малолітніх дітей і вона зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Родину забезпечує чоловік та її батьки.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють обставини вчиненого злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, проти чого не заперечували сторони кримінального провадження.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 382 КК України, умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При дослідженні особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, заміжня, має двох малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працевлаштована у АТ «Укрзалізниця» та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає її щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 виду та міри покарання відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжкого злочину, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, наведені вище дані про особу обвинуваченої, зокрема, що ОСОБА_4 раніше не судима, працевлаштована, має двох малолітніх дітей, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, та відсутні відомості, що вона виявляє небезпеку для суспільства.

З врахуванням всіх вищевказаних даних, їх сукупності, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов відсутній.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Речові докази: DVD-R диск, з відео файлами з бодікамери співробітника вп№2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській обл., що збергаються у матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1