Справа № 496/6317/25
Провадження № 1-кс/496/2244/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

24 грудня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання представника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000770 від 22.09.2025 року за ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшла заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в якій вона просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 25.09.2025 р. із забороною відчуження, розпорядження та користування на мотоцикл марки «Suzuki GSF600S», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог заяви вказує на те, що необхідність у подальшому застосуванні запобіжного заходу у вигляді арешту мотоциклу відпала у зв`язку з проведеними слідчими діями, а тривале існування арешту впливає на майнові права власника.

Представник повідомлений про дату та час слухання справи.

Слідчий просив провести судове засідання без його участі, не заперечував проти скасування арешту в частині користування, та залишити арешт у вигляді заборони відчуження та розпорядження, оскільки транспортний засіб визнано речовим доказом.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 частини 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000770 від 22.09.2025 року, за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 25.09.2025 року накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на мотоцикл марки «Suzuki GSF600S», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.11.2025 року ухвалу слідчого судді від 25.09.2025 року залишено без змін.

Відповідно до вказаної ухвали, у зв`язку з тим, що зазначене майно, що було вилучено, визнано речовими доказами в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідали критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить представник власника майна.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Слідчий суддя враховує, що після ДТП пройшло значно часу та слідчим було оглянуто транспортний засіб, з метою не допущення порушення права особи на володіння та користування своїм майном, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що часткове скасування арешту майна є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 174 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000770 від 22.09.2025 року за ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 25.09.2025 року в частині заборони використання транспортним засобом - мотоциклом марки «Suzuki GSF600S» реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_2 від 26.07.2025 року, орган, що видав ТСЦ 5146.

Передати на відповідальне зберігання із покладенням обов?язку власника надавати за потреби органам досудового розслідування для проведення слідчих дій мотоцикл марки «Suzuki GSF600S» реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_2 від 26.07.2025 року, орган, що видав ТСЦ 5146.

В частині заборони відчуження та розпорядження ухвалу залишити без змін.

Негайно повернути зазначене майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26 січня 2026 року о 10:00 год. в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області, з урахуванням навантаження на склад суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1