Справа № 570/6274/25
Номер провадження 1-кс/570/58/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 (далі - прокурор) про надання дозволу на примусове відбирання біологічних зразків, -

в с т а н о в и в:

Слідчий звернулася до слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області з клопотанням, в якому просить надати дозвіл йому та іншим слідчим, які включені до слідчої групи на примусове відібрання біологічних зразків зразків букального епітелію у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що він здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000754 від 01 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за фактом того, що в період часу з 00 год. 00 хв. по 10 год. 30 хв. 30 листопада 2025 року невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом підпалу колеса, пошкодила причеп до вантажного автомобіля марки "Камаз".

Проведеними розшуковими заходами встановлено, що до вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м. Дніпро.

Зразки букального епітелію, які передбачається отримати у ОСОБА_6 , необхідні для подальшого їх використання у якості порівняльного матеріалу при виконанні ряду судових біологічних експертиз, а також використані як доказ протиправної діяльності винних осіб та для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд клопотання проводити без його участі, клопотання підтримує.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження кримінального провадження №0000754 від 01 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Згідно з ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Частиною 1статті 245 КПК України визначено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відповідно до частини 3 ст. 245 КПК України відібрання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки, слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відібрання біологічних зразків примусово.

Системне розуміння та аналіз змісту статті 245 КПК України свідчать, що підставою для примусового відібрання біологічних та інших зразків є призначення в рамках кримінального провадження відповідної судової експертизи.

Поряд з цим, клопотання слідчого не містить відомостей про призначення у кримінальному провадженні №0000754 від 01 грудня 2025 року судової експертизи, для проведення якої необхідне примусове відібрання біологічних зразків у ОСОБА_5 . За таких обставин, слідчий суддя позбавлений можливості оцінити потреби досудового розслідування з урахуванням балансу інтересів сторін кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що за умови не призначення у кримінальному провадженні відповідної судової експертизи застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як примусове відібрання біологічних зразків та відповідно втручання в права та свободи особи є невиправданим, оскільки суперечить завданням кримінального провадження, визначеним у статті 2 КПК України, відповідно до яких жодна особа не повинна бути піддана необґрунтованому процесуальному примусу і до кожного учасника кримінального провадження має бути застосована належна правова процедура.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно з частиною 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини.

У справах "Яллох проти Німеччини", "Функе проти Франції", "J.B. проти Швейцарії" Європейський суд з прав людини зазначав про недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі.

Зокрема у справі "Яллох проти Німеччини" судом зазначено, що хоча право не свідчити проти себе в першу чергу стосується права обвинуваченого зберігати мовчання на допиті та не бути примушеним до давання показань, ЄСПЛ вже надавав цьому принципу більш широкого значення, що охоплює випадки, коли йшлося про передачу органам влади фактичних доказів.

У постанові від 10 лютого 2022 року у справі 163/2245/17 Верховний Суд також зазначив, що "суд має перевірити, чи вживалися стороною обвинувачення інші заходи щодо отримання зразків у інший спосіб та чи було виправданим відібрання біологічних зразків примусовим шляхом; право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа "Яллох проти Німеччини", рішення від 11.07.2006; "Функе проти Франції", рішення від 25.02.1993; "Джей.Бі. проти Швейцарії", рішення від 03.05.2001). Викладені у цих справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків у примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції, однак у кожному разі має перевірятись правомірність отриманих доказів. Біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки".

Отже, коли біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України.

Звернувшись із клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків у особи, яка на думку слідчого причетна до кримінального правопорушення, однак не має статусу підозрюваного, слідчий послався на необхідність проведення експертизи з метою доведення причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи як примусове відібрання біологічних зразків.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого про примусове відібрання біологічних зразків у ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 18, 160-166, 241, 245, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на примусове відбирання біологічних зразків відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1