Справа № 352/2699/25
Провадження № 1-кп/352/132/26
У Х В А Л А

про застосування примусових заходів медичного характеру

05 лютого 2026 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 03.09.2025 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.11.2025 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 03.09.2025 року, за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

За наслідками судового розгляду є дійсним (доведеним) факт того, що 02.09.2025 старший солдат ОСОБА_4 , якому присвоєне військове звання, будучи військовослужбовцем, наділеним службовими повноваженнями з метою виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу по мобілізації за особливий період, прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 , де зайняв своє робоче місце у кабінеті прийому громадян. Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 знаходився при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із своєчасним, повним та достовірним внесенням, наповненням та уточненням інформації до бази даних Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних «ОБЕРІГ» під час особистого прийому військовозобов`язаних запасу рядового, сержантського і старшинського складу або з облікової картки військовозобов`язаних, щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Того ж дня, близько 17 год 49 хв, до ІНФОРМАЦІЯ_2 було доставлено ОСОБА_6 , який порушив військовий облік, а саме: маючи встановлений статус за попередньою військово-лікарською комісією «не придатний в мирний час обмежено придатний у воєнний час не пройшов чергову військово-лікарську комісію. По прибутті ОСОБА_6 провели до кімнати прийому громадян, де в цей час свої службові обов`язки виконував ОСОБА_4 , який почав анкетне опитування ОСОБА_6 , паралельно подаючи запити до бази даних Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних «ОБЕРІГ». Під час спілкування з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вів себе агресивно, відмовлявся відповідати на запитання. Будучи достовірно обізнаним, що потерпілий старший солдат ОСОБА_4 є службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , при виконанні службових обов`язків, завдав декілька ударів кулаками по голові та інших частинах тіла, таким чином наніс побої, спричинивши фізичну біль без заподіяння тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, а саме нанесення побоїв службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку просила задовольнити, оскільки він вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, що підтверджується зібраними по справі доказами.

Потерпілий підтримав прокурора та просив клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Захисник та законний представник просили застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_6 в присутності захисника та законного представника не заперечив щодо застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Причетність ОСОБА_6 до скоєння вищевказаних дій об`єктивно підтверджена дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:

показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що він є службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює на посаді оператора відділу обліку сержантів і солдатів запасу. 02.09.2025 року близько 17 години до ТЦК поліцейський ОСОБА_8 доставив ОСОБА_6 , оскільки останній не пройшов повторно ВЛК. ОСОБА_4 здійснював запити в реєстрі «Оберіг» , з метою отримання даних відносно ОСОБА_6 . При спілкуванні між потерпілим та ОСОБА_6 , останній грубо себе поводив, у нецензурній формі відповідав на запитання. Потерпілий попросив ОСОБА_6 присісти на стілець, однак останній накинувся на потерпілого та наніс йому побої в ділянку грудної клітки та голови, у зв`язку із чим потерпілий був вимушений звертатися до медичного закладу військової частини. Щодо даного інциденту ОСОБА_4 було подано рапорт вищому керівництву. Вказав, що свідками події були працівники роти охорони ТЦК та наявний відеозапис з камери відеоспостереження. Вказав, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_6 немає, останній просив вибачення за свою поведінку у потерпілого. Зауважив, що ОСОБА_6 повинен знаходитися під наглядом лікарів;

показаннями свідка ОСОБА_8 , який у складі поліцейського екіпажу доставив ОСОБА_6 до РТЦК, який в судовому засіданні показав, що 02.09.2025 року він разом із іншим працівником поліції ОСОБА_9 заступив на чергування із представниками РТЦК та СП, в ході якого здійснювалися мобілізаційні заходи. Біля АЗС в м. Тисмениця побачили чоловіка, який згідно встановлених анкетних диних та бази даних перебував у розшуку. Щодо даного громадянина, яким є ОСОБА_6 , виникли підстави для складення протоколу, у зв`язку із чим його необхідно було доставити до приміщення РТЦК. ОСОБА_6 добровільно без примусу сів у автомобіль поліцейських та був доставлений до РТЦК. Заходи щодо встановлення обставин перебування у розшуку ОСОБА_6 здійснював ОСОБА_4 . В подальшому, зі слів працівника РТЦК, ОСОБА_6 почав бити ОСОБА_4 ;

показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що є працівником відділення поліції №1 в м. Тисмениця. 02.09.2025 року заступила в добовий наряд разом із ОСОБА_8 . Під час чергування було виявлено ОСОБА_6 , який по базі ІПНП перебував у розшуку за ст. 210 КУпАП. ОСОБА_6 було доставлено до приміщення РТЦК та СП до ОСОБА_4 , заходи примусу при цьому не застосовувались. Обставини побиття службової особи їй не відомі;

показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні вказав, що він є працівником РТЦК та СП, працює разом із потерпілим. 02.09.2025 року ОСОБА_4 сказав йому привести ОСОБА_6 до кабінету. ОСОБА_6 поводився агресивно, почав бити ОСОБА_4 , свідок почав відтягувати ОСОБА_6 від потерпілого, в подальшому до кабінету прибіг ОСОБА_11 і тоді ОСОБА_6 відвели на перший поверх. ОСОБА_4 ОСОБА_6 наносив удари в ділянку голови;

показаннями свідка ОСОБА_11 , який є працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в судовому засіданні вказав, що 02.09.2025 року ОСОБА_6 було доставлено до ТЦК, зокрема до службової особи ОСОБА_4 , як порушника військового обліку. В той час коли свідок перебував у фойє, до нього звернувся майор ОСОБА_12 та попросив його піднятися до кабінету ОСОБА_4 , оскільки відбувається бійка. Коли він піднявся до кабінету побачив, що ОСОБА_4 стоїть біля вікна у позі захисту, біля дверей стояв розгублений ОСОБА_10 . Зазначив, що між потерпілим та ОСОБА_6 була словесна перепалка, чи були нанесені тілесні ушкодження не зауважив. Тоді свідок звернувся до ОСОБА_6 та вказав, що битися не потрібно;

рапортом інспектора-чергового ВП №1 (м. Тисмениця) ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_13 , відповідно до якого 02.09.2025 року о 18 год. 05 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаний наніс тілесні ушкодження працівнику РТЦК;

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.09.2025 від ОСОБА_4 відповідно до якого 02.09.2025 близько 17:49 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 пошкодив ноутбук марки «НР» та кулаком руки завдавав удари ОСОБА_4 в ділянку правої частини обличчя, спричинивши тілесні ушкодження;

довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 про доставлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_3 з причини порушення військового обліку; протокол про адміністративне правопорушення №549 від 02.09.2025 року, складений ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно ОСОБА_6 ;

висновком експерта №414 від 16.09.2025 року у відповідності до якого у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено;

матеріалами розслідування нещасного випадку по факту травмування військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 ;

постановою слідчого від 18.09.2025 року про визнання оптичного носія інформації диску з записами відеозапису з камери відеоспостереження, яка встановлена всередині приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , речовим доказом;

протоколом перегляду матеріалів відеофіксації від 13.09.2025 року, який розпочато о 10:00 год та закінчено об 11:30 год. згідно якого переглянуто безперервний відеозапис з 17:54:59 год до 17:56:42, тривалістю 1 хв. 43 сек.;

проведеною судом у судовому засіданні в порядку ст.359 КПК України, демонстрація відеозапису з камери відеоспостереження, яка встановлена всередині приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідності до якого були зафіксовані події 02.09.2025 року, що відбулися в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 в кабінеті прийму громадян, де зафіксовано момент відвідування ОСОБА_6 приміщення кімнати прийому громадян ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований у АДРЕСА_1 , 02.09.2025 о 17 год. 54 хв. В подальшому на відеозаписі видно особу ОСОБА_4 , який перебуває на робочому місці, дивиться у робочий ноутбук, бере до рук рацію та щось говорить у неї. ОСОБА_6 у цей час знаходиться навпроти на кріслі. Далі у приміщення заходить працівник роти охорони та починає спілкуватись із особою ОСОБА_4 , тоді ОСОБА_6 раптово підводиться та лівою ногою здійснює удар у сторону комп`ютерної техніки, яка розміщена на столі внаслідок чого один ноутбук закривається, а інший відкривається в іншу сторону. ОСОБА_4 також підводиться з місця та намагається захистити руками техніку. O 17:55:56 ОСОБА_6 починає наносити удари руками в сторону ОСОБА_4 та в ділянку його голови (обличчя), внаслідок чого з останнього злітають окуляри та продовжує наносити удари руками у бік потерпілого, який намагається ухились. Присутній працівник роти охорони намагається руками забрати особу ОСОБА_6 , однак йому це не вдається. O 17:56:00 потерпілому вдається відскочити у сторону від стіни та ОСОБА_6 в цей момент здійснює останній удар рукою та влучає в ділянку голови. О 17:56:34 годині до приміщення заходить ще одна особа у камуфляжній формі, та просить покинути особу ОСОБА_6 кабінет. O 17:56:40 ОСОБА_6 покидає кабінет разом із працівниками роти охорони;

довідкою до акта медико-соціальної експертної комісії №234308, у відповідності до якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом з дитинства, йому встановлена 3 група інвалідності довічно;

пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном дії довічно, що підтверджує право на отримання пенсії у разі втрати годувальника, 3 групи інвалідності з дитинства ;

інформацією КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» від 08.09.2025 року №2630, у відповідності до якого ОСОБА_6 звертався у вказаний заклад за стаціонарною допомогою, останній раз перебував на лікуванні з 29.05.2018 по 08.06.2018 року з діагнозом: виражений органічний розлад особистості та стійкі когнітивні порушення з поведінковими розладами, афективною лабільністю, астено-цефалгічним синдромом, вираженою соціально-трудовою неадаптованістю у примітивної особи;

інформацією ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військову службу під час мобілізації не призивався;

висновком судово-психіатричного експерта №372/2025 від 16.10.2025 року, у висновках якого вказано про те, що підекспертний ОСОБА_6 страждає психічним розладом особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку, що згідно МКХ-10F 07.0. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину останній перебував і на даний час перебуває у стані при якому не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ним. ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, під час судового розгляду даного кримінального провадження стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинено суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

В той же час згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №372/2025 від 16.10.2025 року підекспертний ОСОБА_6 на період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, перебував і на даний час перебуває у стані при якому не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ним. ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах.

Статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характееру є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони кримінального правопорушення та встановлюються лише щодо осудної особи.

Таким чином, суд виключає з фабули інкримінованої події посилання на спрямованість мотиву та мети дій ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

З огляду на це суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані при якому не усвідомлювала своїх дій та не могла керувати ними, вважає за доречне застосувати примусові заходи медичного характеру до ОСОБА_6 .

Визначаючи вид примусового заходу медичного характеру, який слід застосувати до ОСОБА_6 , суд виходить, як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, з врахуванням ступеню небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб та врахувавши думку експерта-психіатра стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені особі.

З огляду на зазначене, суд погоджується з позицією прокурора ОСОБА_3 щодо доцільності застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Таким чином, клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Речові докази, питання по яких слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 342-380,503-518 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

оптичний носій інформації диск DVD-R з записаними на нього матеріалами відеозапису з камери відеоспостереження з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 за 02.09.2025 року, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відсутні.

Копію ухвали після оголошення негайно вручити прокурору, захиснику, законному представнику та особі, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 05.02.2026 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1