В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002574 від 17.07.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, безробітного, без місця реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 16.07.2023 орієнтовно о 06:30, перебуваючи поблизу житлового будинку за адресою м. Київ, вул. Русанівська набережна, 8, помітив поруч із контейнерами для збору сміття автомобіль «Mitsubishi Grandis» з д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору 2006 року виробництва ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 та вартість якого становить 128658,62 гривень. Оглянувши вказаний автомобіль, ОСОБА_3 виявив, що у ньому були опущені вікна та у замку запалення знаходився ключ.

У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний протиправний умисел на заволодіння вказаним транспортним засобом, реалізуючи який він переконавшись, що сторонніх осіб поруч не має та за його діями ніхто не спостерігає, сів на водійське сидіння та за допомогою ключа привів двигун у дію, тим самим незаконно встановив контроль над даним транспортним засобом.

У подальшому, ОСОБА_3 перепаркував автомобіль «Mitsubishi Grandis» з д.н.з. НОМЕР_1 та залишив його поруч із будинком, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Русанівська набережна, 6. Залишивши ключ від автомобіля у замку запалення, зачинив двері автомобіля та пішов у власних справах. Приблизно о 09:00, ОСОБА_3 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та запропонував йому проїхатись на автомобілі «Mitsubishi Grandis» д.н.з. НОМЕР_1 , на що ОСОБА_7 , не знаючи, що вказаний автомобіль викрадений, погодився. Пересуваючись по м. Києву разом зі своїм товаришем, ОСОБА_3 направився до Харківського масиву, де зупинившись за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 30 (на парковці поруч із супермаркетом «Сільпо») де зустрів свого знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого, усі разом, поїхали за адресою проживання останнього та ОСОБА_9 залишив автомобіль поруч із його будинком, а саме за адресою: м. Київ, пр-кт Миколи Бажана, 9-Б. Тим самим, ОСОБА_3 маючи реальну змогу розпорядитись викраденим автомобілем, користувався ним у власних цілях, рухаючись на ньому по м. Києву, підвозячи при цьому своїх знайомих.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 16.07.2023, приблизно о 06:30 год., він за адресою м. Київ, вул. Русанівська набережна, 8, помітив автомобіль «Mitsubishi Grandis» з д.н.з. НОМЕР_1 , у якого були опущені вікна та у замку запалення знаходився ключ, тому він сів за кермо указаного транспортного засобу та перепаркував його до будинку №6, за цією ж адресою. Залишивши ключі у салоні, пішов у власних справах. Через деякий час повернувся сів у салон автомобіля та разом із своїми друзями, які не знали про те що це не його автомобіль, поїхали у власних справах, за адресою: м. Київ, пр-кт Миколи Бажана, 9-Б.

Цивільний позов визнав у повному обсязі.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники кримінального провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незаконному заволодінні транспортним засобом та кваліфікує його дії за ч.1 ст.289 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який розлучений, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 11.10.2012 р. перебуває на обліку під наркологічним дспансерно-динамічним наглядом, діагноз: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності /а.п.141-142/, його середній він та стан здоров?я.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючих обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, застосувавши положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - підлягає задоволенню в повному обсязі /77-78/.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти у залі суду.

Речові докази у кримінальному провадженні: два сліди папілярних узорів, змив із керма автомобіля «Mitsubishi Grandis» з д.н.з. НОМЕР_1 ; об`єкти (два аркуші паперу, на які наклеєні два відрізки прозорої липкої стрічки з двома слідами долоней (долоні) рук (руки) разом із попередньою упаковкою, були упаковані у спеціальний пакет із самоклеючим клапаном з написом на лицевій стороні та дактилокарти, первинне упакування були запаковані у спеціальний пакет із самоклеючим клапаном з написом на лицевій стороні, які упаковано до паперового конверту та передано на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві /квитанції №04-02574 від 25.07.2023 року, №04-02574 від 28.07.2023 року/ - знищити /а.п.126-130, 133-135/;

автомобіль «Mitsubishi Grandis» з д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, 2006 року виробництва, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ключі та брелок сигналізації від автомобіля - залишити у володінні власника ОСОБА_6 /а.п.123-125/.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити /а.п.77-78/.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 64430 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 30000 гривень 00 копійок у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати у сумі 4063 гривень 00 копійок, за проведення експертизи №СЕ-19/111-23/37858-Д від 25.07.2023 року, №СЕ-19/111-23/37869-АВ від 02.08.2023 року - на користь держави /а.п.132/.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1