Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/73/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/9700/25 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 08 січня 2026 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді начальника відділу освіти Соколівської сільської ради, до кримінальної відповідальності притягується вперше, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну, ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відмовити повністю. Свої вимоги обґрунтовуєтим, що суд першої інстанції задовольняючи клопотання сторони обвинувачення здійснив упереджений підхід до оцінки фактичних обставин справи та явний обвинувальний ухил. Крім того, доказів наявності будь-яких реальних ризиків стороною обвинувачення не було надано, виходячи з вимог ст.ст. 177, 178 КПК України. Так, підозрюваний має постійне місце проживання та роботу, докази його намірів переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ігнорування виклику до слідчого та суду матеріалами справи не доведено. Посилання на те, що підозрюваному загрожує в разі визнання його винним певне покарання, суперечить відомій позиції Конституційного Суду України, який неодноразово наголошував, що тяжкість вчиненого злочину, визначеного санкцією статті Кримінального кодексу України, не може впливати на вирішення питання обрання запобіжного заходу. Також підозрюваний не має будь-яких намірів знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що навіть теоретично не можливо з огляду на те, що сторона обвинувачення вилучила всі документи, які вважала за необхідне, про що свідчить проведення судової економічної експертизи. Відсутні докази наявності у підозрюваного намірів незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів. При цьому, підозрюваний заінтересований у встановленні об`єктивних обставин кримінального правопорушення, оскільки не вважає себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави вважати, що він має наміри перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином. Докази протилежного не надано. Характеристики ОСОБА_7 , вся його попередня трудова діяльність свідчать про те, що кримінальне провадження щодо нього стало результатом певного збігу обставин. В матеріалах, що надані слідчому судді, відсутні докази того, що він має наміри вчиняти інші правопорушення або продовжувати дії, пов`язані з цим правопорушенням. Вказує на те, що слідчим суддею не взято до уваги, що в діях ОСОБА_7 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Просить також поновити строк на апеляційне оскарження ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницький від 08 січня 2026 року, оскільки в судовому засіданні вона не проголошувалася. Надана сторонам 13 січня 2026 року поза межами судового засідання, що підтверджується розпискою, яка долучена до справи. Отже, вважає, що строк подання апеляційної скарги пропущений з поважних причин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , зловживаючи службовим становищем, в інтересах ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія», підписав додаткові угоди від 18.02.2021 № 1, від 20.08.2021 № 2, від 25.08.2021 № 3, від 22.09.2021 № 4, від 23.09.2021 № 5, від 27.10.2021 №6, від 29.10.2021 № 7 до договору № 09-181 від 20.08.2021 про постачання електричної енергії за збільшеною ціною, що згідно висновку судової економічної експертизи № 856/25-27 від 12.12.2025 року, спричинило збитки державі на суму 328 615,36 грн.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, про що 26 грудня 2025 йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 08.01.2026 задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, у кримінальному провадженні №0000166 в межах строку досудового розслідування, по 26.02.2026 включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, від якого настали тяжкі наслідки, тому серйозність висунутої проти нього підозри, свідчить про його істотну суспільну небезпеку, як особи та тяжкості покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення. Зазначені в клопотанні ризики дають достатні підстави вважати, що у разі застосування ОСОБА_7 менш впливового виду запобіжного заходу (особисте зобов`язання, порука, застава), вказане не забезпечить на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Разом з цим, ОСОБА_7 має місце постійного проживання, від слідства не переховується. З урахуванням тяжкості злочину, ступеню його суспільної небезпеки та особи підозрюваного, вважав, що на час досудового розслідування ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали клопотання про поновлення строку та подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання про поновлення строку та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни, зваживши доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Колегія суддів, перевіривши представлені матеріали та доводи захисника ОСОБА_6 в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, дійшла висновку про наявність підстав для поновлення останньому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 08 січня 2026 року, у зв`язку з чим його клопотання підлягає задоволенню.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу домашнього арешту у певну пору доби постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя обґрунтовано встановив,що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваного, спосіб життя підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання апеляційного суду, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим ризикам.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

При цьому, всі викладені захисником апеляційні доводи були об`єктом дослідження при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на відсутність підстав застосування запобіжного заходу, не встановлено.

Доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім зазначеного злочину.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій та наявність або відсутність у його діях складу інкримінованого злочину, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги захисника про те, що надані стороною обвинувачення на даному етапі досудового розслідування відомості не містять об`єктивного підтвердження наявності ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, викладені в апеляційній скарзі сторони захисту доводи про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст.196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи захисника ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про можливість не обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, є необґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 182, 184, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія судді

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 08 січня 2026 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 08 січня 2026 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: