Справа № 165/3355/25
Провадження № 1-кп/165/479/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2025 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-
Так, всупереч вказаного рішення суду, 25 серпня 2025 року о 18 год. 38 хв. ОСОБА_4 керував автомобілем марки «Ореl» моделі «Asrta» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та рухався поблизу будинку №11, по вулиці Святого Володимира у місті Нововолинську, Володимирського району, Волинської області, де був зупинений працівниками наряду CPПП відділення поліцій №1 (м. Нововолинськ) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області «Накат-11» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували на добовому чергуванні ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, на яке заступили 25.08.2025.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, суду показав, що
він будучи позбавленим права керування транспортним засобом 25 серпня 2025 року близько 18 год. 30 хв. Керував автомобілем марки «Ореl» моделі «Asrta» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 по вулиці Святого Володимира у місті Нововолинську, Володимирського району, Волинської області, де був зупинений працівниками поліції.У вчиненому розкаюється.
Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин даного судового провадження, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів судового провадження, які ніким не оспорюються, а обмежився лише допитом обвинуваченого, а також дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.
Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній обвинувачується знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.
Вирішуючи питання про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд враховує позицію ЄСПЛ щодо розуміння доведеності вини поза розумним сумнівом сформульованим в рішенні «Коробов проти України», 2011 рік п. 65, де зазначено, що суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. А також в рішенні «Авшар проти Туреччини», де зазначено, що таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи практику ЄСПЛ, суд дійшов до переконання, що в цілому спосіб отримання доказів у даному кримінальному провадженні був справедливим, а відтак, оцінюючи вище перелічені докази, як кожний окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність вказаних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними, допустимими та кладе в основу обвинувального вироку.
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується доведена в судовому засіданні повністю, а його умисні дії, які виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної силисуд кваліфікує за ч.1 ст. 382 КК України.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує дані про його особу, який є не судимим та вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку в лікаря-психіатра та нарколога, посередньо характеризується за місцем проживання, а також приймаючи до уваги пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції закону за яким він притягується до кримінальної відповідальності у виді штрафу, яке на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ч. 9 статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 , ч. 15 ст. 615 КПК України суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот)грн.
Вирок суду може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1