Провадження № 1-кп/727/436/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження № 0000599 від 16.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці знаходиться кримінальне провадження № 0000599 від 16.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні, заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під варту, оскільки закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого.

Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії номера обслуги 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, в порушення вимог ст. ст. 17, 19, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 6 Закону України «Державну прикордонну службу України», ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 2, 11, 16, 127, 128, 129, 130, 131 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також й іншого законодавства України, яким визначено порядок і врегульовано інші питання, пов`язані з проходження військової служби, про яке останній достовірно був обізнаний, порушуючи внутрішній порядок та військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитися від проходження військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, діючи в умовах воєнного стану, всупереч інтересам служби та установленому законом порядку її проходження, без поважних причин та дозволу командування, після завершення відпустки наданої наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.05.2025 № 338-ВВ «Про особовий склад», не з`явився вчасно на службу, тобто не з`явився 21.05.2025 о 09.00 год. до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а натомість старший солдат ОСОБА_3 залишився за місцем своєї реєстрації та постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив службовий час на власний розсуд не пов`язаний з проходженням військової служби до 12.08.2025, тобто до часу його затримання.

12.08.2025 старшого солдата ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, в приміщенні п`ятого СВ (з дислокацією в м. Чернівцях) ТУ ДБР у м. Хмельницькому, що за адресою: вул. А. Кравса, 1, м. Чернівці, тим самим припинено вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він своїми умисними діями, які виразилися в нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

12.08.2025 ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України

12.08.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

13.08.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 242240 гривень строком до 10.10.2025.

30.09.2025 у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України складено обвинувальний акт, який цього ж дня направлений до Шевченківського районного суду м. Чернівців для розгляду по суті.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано обвинувачується: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець, житель та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, з середньо-спеціальною освітою, розлучений, військовослужбовець Державної прикордонної служби України, призваний на військову службу під час мобілізації, який станом на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення перебував на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії номера обслуги 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший солдат..

Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_3 підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину в повній мірі обґрунтовуються здобутими стороною обвинувачення доказами, які, серед іншого відображені в матеріалах кримінального провадження, в тому числі:

- повідомленнях та матеріалах службового розслідування з ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо обставин, щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 ;

- допитах свідків військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколі затримання ОСОБА_3 в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України;

- інших матеріалах кримінального провадження № 0000599 від 16.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України в їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за скоєння якого, як безальтернативне, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Водночас, строк дії згаданої вище ухвали слідчого судді від 13.08.2025, якою ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід, закінчується 10.10.2025, а тому необхідно розглянути питання щодо продовження вказаного строку запобіжного заходу терміном на 60 днів.

Статтею 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Отже, зважаючи на вимоги обумовленої статті, слід зауважити, що заявлені при обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу ризики, визначені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на сьогодні не зменшились, продовжують мати місце, а відтак виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Зокрема, встановлено наявність наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

- передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватись від суду, враховуючи тяжкість вчинення кримінального правопорушення та санкцію за його вчинення. Підтверджується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді безальтернативного позбавленні волі на строк до 10 років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_3 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини може переховуватися від суду, як на території України, так і на території іноземних держав, зокрема в незаконний спосіб покинути територію України. Крім цього, ОСОБА_3 являється військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, проходив військову службу на державному кордонні України та обізнаний про способи та методи незаконного перетину державного кордону.

- передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_3 володіє інформацією стосовно біографічних даних свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, приймали участь у проведенні слідчих (розшукових) дій, у зв`язку з чим останній матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів. Крім того, вказані особи проходять військову службу в одному підрозділі. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

- передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик існує, оскільки ОСОБА_3 інкримінується умисне тяжке військове кримінальне правопорушення, вчинене під час дії воєнного стану та збройної агресії рф проти України. Окрім цього, ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, злочинів про життя та здоров`я, а також 13.02.2025 ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці в порядку ч. 5 ст. 401 КК України звільнявся від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Також тривале і стійке небажання виконувати обов`язки військової служби підозрюваним свідчить про можливість вчинення ним інших військових злочинів, пов`язаних з виконанням обов`язків по службі, зокрема реальної можливості вчинення непокори та відмови від виконання наказів командирів та начальників (ст. 402, 403 КК України) в тому числі в бойовій обстановці, ухилення від виконання обов`язків військової служби шляхом самокалічення, симуляції хвороби, підробки документів чи іншого обману (ст. 409 КК України). Крім цього, наявний ризик здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків, потерпілого у вказаному кримінальному провадженні вказує на можливість вчинення підозрюваним дій, що утворюють інші склади кримінальних правопорушень, зокрема, ст. 405, 406, 426-1 КК України, які пов`язані із застосуванням насильства або погрозою застосування насильства відносно військовослужбовців.

Враховуючи вище викладене, наявні всі законні підстави, у відповідності до вимог ст.199 КПК України продовжити ОСОБА_3 строк тримання під вартою, так як застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім та не зможе запобігти вказаним вище ризикам, а підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу не має.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені згаданими вище пунктами.

Частиною 8 статті 176 КПК України, регламентовано, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних, обґрунтованих і неупереджених процесуальних рішень у розумні та/або передбаченні КПК України строки, виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 терміном на 60 днів, оскільки є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від суду, що негативно вплине на хід судового розгляду кримінального провадження, а також не забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та захисника, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Розглядаючи питання доцільності обрання обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, суд погоджується з прокурором у тому, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку суду, прокурором правильно наведені підстави вважати, що наявні ризики.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відносяться до категорії тяжкого злочинів і, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та санкцію інкримінованої статті, а тому може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків тощо, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим уважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Отже, ОСОБА_3 визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 242240 гривні, у разі внесення якої обвинувачений вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 197, 314, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів терміном до 07 грудня 2025 року включно.

Одночасно після застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, визначених КПК України, визначити запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Одержувач ТУ ДСА України в Чернівецькій області, , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, рахунок: UA0008745, призначення платежу застава (із зазначенням інформації про ухвалу суду, прізвище ім`я по-батькові підозрюваного).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

- прибувати до уповноваженого у кримінальному провадженні слідчого, прокурора чи суду із встановленою ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він буде перебувати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 07 грудня 2025 року.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачена особа, будучи належним чином повідомлена, не з`явилася за викликом до суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. В такому випадку суд вирішує питання про застосування до обвинуваченої особи запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та суддю Шевченківського районного суду м. Чернівці.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому для відома та направити до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1