Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-кп/4805/253/26
Категорія ст.380 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

особи, в інтересах якої

подано апеляційну скаргу: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 березня 2025, якою відмовлено у задоволенні його заяви про роз`яснення ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2025 року було відмовлено захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 у задоволенні його заяви про роз`яснення ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року.

Судом зазначено, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року є зрозумілою, а доводи заяви захисника про роз`яснення стосуються незгоди з судовим рішенням.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 березня 2025 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що подав заяву про відвід судді ОСОБА_9 від участі у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Суддя 04.06.2021 постановив ухвалу та Київським апеляційним судом вона була скасована, а справа направлена на новий розгляд. Вважає, що суддя ОСОБА_9 відповідно що ч.2 ст. 76 КПК України не мав право повторно брати участь у розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 . Суддею з цих підстав був заявлений самовідвід, але ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.03.2024 у її задоволені відмовлено. Заявник вважає дану ухвалу незаконною, а суд - нелегітимним, неправосудним.

На думку адвоката, суддя повинен був повторно заявити самовідвід, але цього не зробив та продовжив судовий розгляд.

Оскільки суддею ОСОБА_9 не ініційовано повторного автоматизованого розподілу провадження, повторно не заявлено обґрунтованого самовідводу, з метою розгляду кримінального провадження законним складом суду, адвокатом ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 подано заяву про відвід судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_10 , яка залишена без задоволення ухвалою від 18 квітня 2024 року.

Суддею ОСОБА_9 ухвалою від 19.03.2024 року закрито кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Наразі подано апеляційну скаргу на дану ухвалу.

Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми ст. 380 КПК України.

Зазначає, що суддя фактично визнав незаконність складу суду, однак при цьому відмовив у відводі судді.

Крім того, не було здійснено повторного автоматизованого розподілу справи, що є порушенням ст. 35 КПК України. Суд не застосував імперативну норму ч. 2 ст. 76 КПК України, яка забороняє повторний розгляд справи тим самим суддею після скасування його рішення.

Вважає, що суд першої інстанції порушив принцип правової визначеності, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Посилається на те, що Київський апеляційний суд визнав ухвалу від 04.06.2021 року незаконною, скасував, направив справу на новий розгляд, однак Голосіївський суд не переглянув склад суду.

Вважає, що суд першої інстанції порушив норми КПК України щодо формування складу суду . Відсутність ініціювання повторного автоматизованого розподілу справи.

В запереченні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу суду від 05.03.2025 року без змін.

Вважає, що ухвала суду про відмову у роз`ясненні ухвали від 18.04.2024 року є законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Вказана стаття КПК України передбачає можливість роз`яснення судом прийнятого ним рішення лише з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання.

Зазначені положення закону дають змогу усунути недоліки судового рішення, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року, про роз`яснення якої звернувся із заявою захисник ОСОБА_7 , викладена в зрозумілій формі, ясно та логічно, в ній зазначено мотиви прийняття такого рішення, а тому, підстави для його роз`яснення відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського апеляційного суду від 14.12.2020 року матеріали кримінального провадження № 0000267 від 11.03.2020 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ст. 340, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 376-1 (в редакції Закону України від 05.06.2009 № 1475-VI), ч. 3 ст.27 ч. 2 ст. 375, ч. 1 ст. 366 КК України) направлені для розгляду до Голосіївського районного суду м. Києва.

На підставі автоматизованого розподілу, який відбувся 23.12.2020 головуючим визначений суддя ОСОБА_9 , який ухвалою від 28.12.2022 призначив підготовче судове засідання.

Під час проведення підготовчого судового засідання ухвалою від 04.06.2021 кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 _3 за ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 375 КК України закрито на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність.

Ухвалою від 04.11.2021 призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 в частині пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст. 28 ст. 340, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 376-1 (в редакції Закону України від 05.06.2009 № 1475)

Під час судового розгляду, ухвалою Київського апеляційного суду від 29.09.2022, кримінальне провадження №0000401 від 20.06.2022 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст. 366 КК України, направлено для розгляду до Голосіївського районного суду м. Києва.

02.11.2022 відбулася передача судової справи раніше визначеному складу суду - судді ОСОБА_9 .

Ухвалою від 10.03.2023 призначено судовий розгляд на підстав обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000401 від 20.06.2022 за ч.1 ст. 366 КК України та вирішено питання про об`єднання з кримінальним провадженням №0000267 від 11.03.2020, стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ст. 340, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 376-1 (в редакції Закону України від 05.06.2009 № 1475-VI)

Під час того, як тривав судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження, ухвалою Київського апеляційного суду від 08.02.2024 зазначену вище ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 04.06.2021 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

22.02.2024 суддею ОСОБА_9 заявлено про самовідвід. В обґрунтування вимог суддя зазначав, що заявляє самовідвід на виконання вимог ч.2 ст. 76 КК України з метою забезпечення здійснення нового судового провадження та виключення обставин, які б виключали сумнів щодо його неупередженості.

Ухвалою Голосіївського районного суду від 07.03.2024 судді ОСОБА_9 у заяві про самовідвід відмовлено. В обґрунтування було зазначено, що ухвала судді ОСОБА_9 , яка була скасована, стосувалася частини пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, окрім того, закриття відбулося в порядку п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, та суд не встановлював обставини, не вдавався в оцінку доказів, тобто не здійснював розгляд пред`явленого обвинувачення по суті.

Ухвалою суду від 19.03.2024 кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 в частині пред`явленого обвинувачення за ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 375 КК України закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року відмовлено захиснику ОСОБА_7 у задоволені заяви про відвід судді ОСОБА_9 від участі у кримінальному провадженні (об`єднаному), відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000267 та № 0000401.

19 лютого 2025 до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява захисника ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року.

В обґрунтування вимог заяви захисник зазначає, що суд ухвалив взаємозаперечне рішення, оскільки фактично визнав незаконність складу суду, але у задоволенні вимог про відвід судді ОСОБА_9 відмовив.

Просив надати відповідь на запитання, та вказати: чому суд визначив незаконність складу суду, але при цьому відмовив у відводі судді; чому не застосував ч.2 ст. 76 КПК України, яка прямо забороняє повторний розгляду справи тим самим судом; чому не застосував ч.1 ст. 416 КПК України, яка передбачає, новий склад суду; чи мало бути ініційовано повторний автоматизований авторозподіл справи відповідно до ст. 35 КПК України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду; чи визнає суд всі наступні рішення судді ОСОБА_9 незаконними відповідно до ст. 412 КПК України.

Ухвалою від 05 березня 2025 року Голосіївського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, вказано, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року є зрозумілою, а доводи заяви захисника про роз`яснення стосуються незгоди з судовим рішенням.

На переконання колегії суддів, захисник ОСОБА_7 , хоча і розцінює свою заяву, як заяву про роз`яснення судового рішення з посиланням на ст. 380 КПК України і просить роз`яснити ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року про відмову у задоволенні його заяви про відвід судді ОСОБА_9 , але фактично мотиви та вимоги такої заяви наводить у формі, що стосуються не необхідності роз`яснення судового рішення через його незрозумілість, а висловлює свою незгоду з прийнятим судовим рішенням, стверджує, що судове рішення не відповідає вимогам КПК та містить істотні суперечності.

Доводи апеляційної скарги захисника, також зводяться до незгоди з ухвалою суду від 18.04.2024 р. про відмову у відводі судді ОСОБА_9 , а не до необхідності роз`яснення судового рішення, хоча предметом судового розгляду у даному провадженні є саме відмова у роз`ясненні судового рішення, а не ухвала про відому у відводі судді.

Крім того, суд апеляційної інстанції у даному виокремленому провадженні не наділений повноваженнями щодо перевірки законності та обґрунтованості ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року, якою було відмовлено у відводі судді і яка може бути перевірена в апеляційному порядку лише з кінцевим рішенням у провадження як це передбачає ч.2 ст. 392 КПК України.

Не надаючи оцінку законності та обґрунтованості судового рішення від 18 квітня 2024 р., виходячи лише з обставин, які підлягають з`ясуванню, в зв`язку з перевіркою ухвали Голосієвського районного суду м. Києва від 05 березня 2025 року, колегія суддів вважає, що в ухвалі, яку просить роз`яснити захисник чітко і зрозуміло зазначено мотиви та обґрунтування прийнятого рішення, які узгоджуються з її резолютивною частиною, що ґрунтуються на внутрішньому переконанні та особистому сприйнятті судом положень процесуального закону.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що при роз`ясненні судового рішення суд не вправі змінити його зміст, а лише може його роз`яснити, а виконання вимог заяви захисника щодо «усунення грубих суперечностей та порушень КПК», як вказує захисник безперечно призвело б до зміни його змісту.

Усі обґрунтування, які захисник наводить у своїй заяві не є підставами для роз`яснення судового рішення, а можуть бути підставами для внесення заперечень про ти ухвалу суду, якою відмовлено у відводі судді до апеляційної скарги на кінцеве судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 жодним чином не спростовують висновків суду про відсутність підстав для роз`яснення ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року про відмову у задоволені заяви про відвід судді, а вказують про незгоду з рішення суду про відмову у задоволенні його заяви про відвід судді.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 березня 2025, якою відмовлено у задоволенні його заяви про роз`яснення ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: