Справа № 638/6318/24
Провадження № 1-кп/638/950/25
УХВАЛА

Іменем України

18 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002952 від 02.12.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Шевченківського районного суду міста Харкова перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Захисником ОСОБА_7 подане клопотання, в якому він просив доручити органу досудового розслідування провести слідчий експеримент за участі обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників обвинуваченого, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , спеціаліста-автотехніка, в умовах максимально наближеним до умов ДТП, із застосуванням фото-, відеофіксації, під час якого дослідити і встановити такі обставини:

-яка особа в дійсності керувала автомобілем «Lexus LX450D»;

-момент виникнення небезпеки для руху водію автомобіля «Lexus LX450D» (визначити об`єктивну видимість автомобіля «Volkswagen Passat» з місця водія автомобіля «Lexus LX450D»);

-характер руху автомобіля «Volkswagen Passat» до місця зіткнення (як відносно границь проїзної частини він рухався до місця зіткнення);

-характер руху автомобіля «Lexus LX450D» до місця зіткнення (як відносно границь проїзної частини він рухався до місця зіткнення; маневрував чи ні);

-розташування місця зіткнення транспортних засобів (тобто обох транспортних

засобів, а не тільки автомобіля «Lexus LX450D») відносно границь проїзної частини

та перехрестя;

-розташування транспортних засобів (тобто обох транспортних засобів, а не тільки

автомобіля «Lexus LX450D») відносно один одного, а також відносно границь проїзної

частини та перехрестя;

-видимість елементів проїжджої частини обох водіїв.

В обгрунтування клопотання адвокат вказав, що слідчий експеримент від 06.03.2024 проводився за відсутності сторони захисту, яку про проведення такої слідчої дії не повідомили, що унеможливило викладення захистом своєї версії розвитку подій. Також, у протоколі слідчого експерименту від 06.03.2024 не вказано, які саме автомобілі використовувалися у якості статистів. Звернув увагу на фактичну неможливість встановлення видимості елементів проїжджої частини для водія ОСОБА_4 , за відсутності обвинуваченого. Слідчий експеримент проводився, виходячи з того, що за кермом автомобіля «Lexus LX450D» знаходилася ОСОБА_8 , тоді як захистом встановлено, що вказаним автомобілем ймовірно керував ОСОБА_9 , що ставить під сумнів достовірність отриманих даних, зокрема моменту виникнення небезпеки для водія автомобіля «Lexus LX450D», враховуючи індивідуальні особливості певних фізичних даних (наприклад, зросту, статури тощо). Крім цього, вказав, що у задоволенні клопотання захисту про проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 та призначення повторної авто-технічної експертизи слідчим було відмовлено постановою від 29.03.2024, що обмежило захист у доведенні своєї позиції щодо винуватості учасників у настанні ДТП.

Захисник ОСОБА_5 вважав клопотання, із наведеним у ньому переліком питань, таким, що задоволенню не підлягає через встановлення під час досудового слідства траєкторій руху транспортних засобів та їх розміщення на проїжджій частині, в тому числі й за допомогою відеозаписів з місця ДТП. Питання щодо перебування за кермом автомобіля «Lexus LX450D» ОСОБА_8 чи ОСОБА_9 вважав таким, що не може вплинути на правильність розгляду кримінального провадження.

При цьому, захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про доручення органу досудового слідства проведення слідчого експерименту з метою встановлення точного місця розташування світлофора, що встановлений при виїзді з вул. Павлівської на вул. Клочківську у м. Харкові з прив`язкою до проїжджої частини, з якої виїжджав автомобіль «Volkswagen Passat» під керуванням ОСОБА_4 (паркувальний майданчик біля супермаркету «АТБ»). Також просив встановити шляхом проведення слідчого експерименту наявність світлофорного об`єкта на іншому боці перехрестя по ходу руху автомобіля «Volkswagen Passat» під керуванням обвинуваченого (дублюючого світлофора), дорожніх знаків, дорожніх знаків, якими повинен був керуватися ОСОБА_4 на перехресті вул. Павлівської та вул. Клочківської у м. Харкові; ширину острівця безпеки, що розділяє проїжджі частини в різні боки на вул. Клочківській в районі перехрестя з вул. Павлівською у м. Харкові.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

З урахуванням думки обвинуваченого, захисник ОСОБА_5 також підтримав клопотання адвоката ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_6 вважала відсутньою необхідність у встановленні вказаних захисниками обставин, окрім як встановлення особи, що керувала автомобілем «Lexus LX450D».

Прокурор заперечувала у задоволенні клопотань захисників. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 під час проведення досудового слідства відмовлявся від надання показань, про необхідність проведення слідчого експерименту не заявляв, в матеріалах справи наявний відеозапис, на якому зафіксована ДТП, перевірка перебування за кермом автомобіля «Lexus LX450D» ОСОБА_8 або іншої особи значення для правильного розгляду кримінального провадження не має, окрім цього, під час розгляду справи в суді, свідки підтвердили факт керування автомобілем «Lexus LX450D» саме ОСОБА_8 . На думку прокурора, задоволення клопотань призведе до необгрунтованого затягування розгляду кримінального провадження.

Разом з тим, прокурор просила, у разі прийняття рішення про доручення проведення слідчого експерименту, встановити слідчим шляхом наявність на перехресті вул. Павлівської та вул. Клочківської у м. Харкові світлофорних об`єктів як для транспортних засобів, так й для пішоходів, за якими водій ОСОБА_4 міг орієнтуватися у дорожній обстановці, та можливість для обвинуваченого бачити сигнали таких світлофорів з місця водія автомобіля «Volkswagen Passat», при його виїзді на вул. Клочківську та перетинанні перехрестя.

Суд, заслухавши думку учасників розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Відповідно до ч. 3-6 ст.333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

В ухвалі суду про доручення проведення слідчої (розшукової) дії зазначається, для з`ясування або перевірки яких обставин і які саме слідчі (розшукові) дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення. Слідчі (розшукові) дії, що проводяться на виконання доручення суду, здійснюються в порядку, передбаченому главами 20 та 21 КПК України.

Відповідно до ч. 1,2,3,6 ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Прокурором у якості доказів суду надано, окрім інших, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицею та схемою від 02.12.2023 (том 2, арк. 2-15, 77-81) та від 29.01.2024 (том 2, арк. 77-81), протоколи огляду предметів від 19.01.2024 - відеозапису ДТП (том 2, арк. 41-48, 53-57, 62-70), відеозаписи з камер відеоспостереження, на яких зафіксована ДТП (том 2, арк. 117), протокол проведення слідчого експерименту від 06.03.2024 зі схемою місця події (том 2, арк. 118-125).

У вказаних документах відображено параметри проїжджої частини, напрямки руху транспортних засобів, місце їх зіткнення, відстані, елементи дороги, світлофорні об`єкти, дорожні знаки на перехресті вул. Клочковської вул. Павлівської у м. Харкові.

На наданих прокурором відеозаписах зафіксовано момент ДТП та рух автомобілів до її виникнення.

Захисником ОСОБА_7 у клопотанні не зазначено, які саме дані, отримані за результатами слідчого експерименту від 06.03.2024, є, на його думку, невірними.

При цьому, сама лише неучасть ОСОБА_4 у проведенні слідчого експерименту не свідчить про незаконність цієї слідчої дії та неправильність отриманих за результатами її проведення даних.

Слід зазначити, що за вищенаведеними приписами ч. 3 ст. 240 КПК України, участь підозрюваного у проведенні слідчого експеримента не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Під час допиту обвинуваченого ОСОБА_4 в суді, останній не вказував про обмеження для нього у видимості елементів проїжджої частини, повідомив, що автомобіль «Lexus LX450D» він побачив в останню мить перед зіткненням.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для доручення органу досудового слідства проведення слідчого експерименту з метою визначення:

-характеру руху автомобіля «Volkswagen Passat» до місця зіткнення (як відносно границь проїзної частини він рухався до місця зіткнення);

-характеру руху автомобіля «Lexus LX450D» до місця зіткнення (як відносно границь проїзної частини він рухався до місця зіткнення; маневрував чи ні);

-розташування місця зіткнення транспортних засобів (тобто обох транспортних засобів, а не тільки автомобіля «Lexus LX450D») відносно границь проїзної частини та перехрестя;

-розташування транспортних засобів (тобто обох транспортних засобів, а не тільки автомобіля «Lexus LX450D») відносно один одного, а також відносно границь проїзної частини та перехрестя;

видимість елементів проїжджої частини обох водіїв.

Стосовно вимоги клопотання про проведення слідчих дій, з метою встановлення особи, яка в дійсності керувала автомобілем «Lexus LX450D» та моменту виникнення небезпеки для руху водію автомобіля «Lexus LX450D» з урахуванням можливості того, що цим транспортним засобом керувала не ОСОБА_8 , суд зазначає наступне.

В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (особи, що перебували в автомобілі «Lexus LX450D»). Вони підтвердили, що вказаним автомобілем керувала ОСОБА_8 . На запитання сторони захисту стосовно виходу особи чоловічої статі з водійських дверей автомобіля «Lexus LX450D» повідомили, що це відповідає дійсності, бо ОСОБА_9 через заклинення пасажирських дверей залишив автомобіль через водійські.

Спростування або підтвердження таких обставин шляхом проведення слідчого експерименту, на переконання суду, не здатне досягнути такого ступеню ймовірності, що виключав би розумний сумнів.

Крім того, встановлення цієї обставини не входить у перелік тих, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України.

Посилання адвоката ОСОБА_7 на можливість зміни даних щодо моменту виникнення небезпеки для водія автомобіля «Lexus LX450D» залежно від антропометричних даних водія, суд вважає неспроможними. У цьому зв`язку слід зазначити, що зріст ОСОБА_9 та ОСОБА_8 суттєво не відрізняється, з чим погодилася в судовому засіданні й сторона захисту, встановлення посадки, пози, нахилу водія під час керування транспортним засобом, що впливає на оглядовість, наразі не вбачається можливим.

Таким чином, суд вважає необгрунтованим клопотання адвоката ОСОБА_7 й у даній частині.

При цьому, суд наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Проведення процесуальних дій, що не направлені на повний, всебічний, об`єктивний судовий розгляд суперечить завданням кримінального провадження, призводить до необгрунтованого збільшення строків розгляду справи та не узгоджується із вимогам норм національного та міжнародного права щодо необхідності розгляду справи упродовж розумного строку.

Щодо клопотань захисника ОСОБА_5 про доручення органу досудового слідства проведення слідчого експерименту з метою встановлення:

точного місця розташування світлофора, що встановлений при виїзді з вул. Павлівської на вул. Клочківську у м. Харкові з прив`язкою до проїжджої частини, з якої виїжджав автомобіль «Volkswagen Passat» під керуванням ОСОБА_4 (паркувальний майданчик біля супермаркету «АТБ»);

наявності світлофорного об`єкта на іншому боці перехрестя по ходу руху автомобіля «Volkswagen Passat» під керуванням обвинуваченого (дублюючого світлофора);

дорожніх знаків, якими повинен був керуватися ОСОБА_4 на перехресті вул. Павлівської та вул. Клочківської у м. Харкові;

ширини острівця безпеки, що розділяє проїжджі частини в різні боки на вул. Клочківській в районі перехрестя з вул. Павлівською у м. Харкові,

суд вважає його обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Із наявних в матеріалах справи доказів, а саме схем до протоколів огляду місця ДТП вбачається, що світлофор при виїзді з вул. Павлівської на вул. Клочківська, знаходиться на вул. Павлівській перед виїздом з паркувального майданчика, звідки ОСОБА_4 повертав ліворуч. В судовому засіданні обвинувачений вказав, що цей світлофор розташований справа від виїзду з парковки супермаркету на відстані біля 3-4 метрів від правого краю проїжджої частини, по якій він рухався. При цьому, у жодному з наданих суду доказів не зафіксовано точне місце розташування цього світлофора та його знаходження по відношенню до виїзду з паркувального майданчику супермаркета «АТБ».

Також, на наданих схемах відображено знаходження на перехресті світлофорних об`єктів, проте дані про їх направленість відсутні, що унеможливлює встановлення наявності для водія ОСОБА_4 регулювання дорожнього руху при перетинанні ним перехрестя вул. Павлівської та вул. Клочківської.

На схемах зафіксовані дорожні знаки 2.1, 2.3, водночас відсутня інформація про їх направленість.

Крім цього, ОСОБА_4 в судовому засіданні надав показання, згідно із якими, він намагався завершити проїзд перехрестя, адже зупинення його транспортного засобу біля острівця безпеки, перешкодило б руху інших учасників.

Встановлення наведених обставин має значення для прийняття законного та обгрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Також, суд вважає обгрунтованим клопотання прокурора про необхідність встановлення наявності на перехресті вул. Павлівської та вул. Клочківської у м. Харкові світлофорних об`єктів як для транспортних засобів, так й для пішоходів, за якими водій ОСОБА_4 міг орієнтуватися у дорожній обстановці, та можливість для обвинуваченого бачити сигнали таких світлофорів з місця водія автомобіля «Volkswagen Passat», при його виїзді на вул. Клочківську та перетинанні перехрестя.

Вказані дані не встановлювалися під час досудового слідства, проте є такими, що мають істотне значення для кримінального провадження.

На підставі викладеного, з метою повного та об`єктивного судового розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_3 та в порядку ст.333 КПК України доручити СУ ГУНП в Харківській області провести слідчий експеримент для встановлення вищенаведених обставин із дотриманням вимог ст. 240 КПК України.

Керуючись ст. 223, 240, 223, 333, 350, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про доручення органу досудового розслідування проведення слідчого експерименту залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Доручити органу досудового розслідування - СУ ГУНП в Харківській області провести слідчий експеримент, в ході якого встановити:

1)точне місце розташування світлофорного об`єкта, що встановлений при виїзді з вул. Павлівської на вул. Клочківську зі сторони вул. Сухумської у м. Харкові, з прив`язкою до проїжджої частини, з якої виїжджав автомобіль «Volkswagen Passat» під керуванням ОСОБА_4 (паркувальний майданчик біля супермаркету «АТБ»);

2)наявність світлофорного об`єкта на іншому боці вказаного перехрестя по ходу руху автомобіля «Volkswagen Passat» під керуванням ОСОБА_4 (дублюючого світлофора);

3)наявність дорожніх знаків, якими мав керуватися ОСОБА_4 при перетинанні перехрестя вул. Павлівської та вул. Клочківської з боку вул. Сухумської у м. Харкові;

4)ширину острівця безпеки, що розділяє проїжджі частини в різні боки на вул. Клочківській в районі перехрестя з вул. Павлівською у м. Харкові;

5)наявність на перехресті вул. Павлівської та вул. Клочківської у м. Харкові світлофорних об`єктів як для транспортних засобів, так й для пішоходів, за якими водій ОСОБА_4 міг орієнтуватися у дорожній обстановці, та можливість для обвинуваченого бачити сигнали таких світлофорів з місця водія автомобіля «Volkswagen Passat», при його виїзді на вул. Клочківську та перетинанні перехрестя.

Встановити строк виконання ухвали суду - до 09 січня 2026 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1