Справа № 638/6448/25
Провадження № 1-в/638/439/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду питання уточнення ухвали Шевченківського районного суду міста Харкова від 30 квітня 2025 року у справі за клопотанням начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_3 про приведення вироків Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.12.2023 року та Київського районного суду м.Харкова від 30.04.2024 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Харкова перебувало клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» стосовно ОСОБА_4 , за результатом розгляду якого 30.04.2025 року постановлено ухвалу.

В подальшому до суду представником ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» подано листи, в яких просить уточнити повний перелік статей в резолютивній частині вказаної ухвали суду, за якими він вважається засудженим за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.12.2023 року, а також уточнити підстави включення епізоду від 18.10.2022 року під час вирішення питання щодо приведення вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.12.2023 року у відповідність до вимог закону, яким усунута караність діяння.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд повідомлялись.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 30.04.2025 року приведено вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.12.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 Кримінального кодексу України, у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, а саме виключити з вироку суду обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за епізодами, які мали місце 17.10.2022 року, 18.10.2022 року, від 05.04.2023 року приблизно о 22:10 год. (потерпілий «АТ «Укртелеком»), від 16.10.2023 року, від 03.11.2023 року. ОСОБА_4 , засудженого вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.12.2023 року за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України звільнено від призначеного покарання на підставі ст.74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння. Виключено з резолютивної частини вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.12.2023 року посилання на застосування ч.1 ст.70 КК України. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.12.2023 року за ч.4 ст.185, ст.71 КК України до остаточного покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Також зазначеною ухвалою суду приведено вирок Київського районного суду м.Харкова від 30.04.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України, у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, а саме виключено з вироку суду обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за епізодами, які мали місце у період з 29 травня 2022 року по 30 травня 2022 року, від 17.12.2022 року. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Київського районного суду м.Харкова від 30.04.2024 року за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі.

Представник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» просить суд уточнити мотивувальну частину ухвали суду від 30.04.2025 року щодо підстав включення епізоду від 18.10.2022 року за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.12.2023 року при вирішенні питання застосування норм Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Також просить уточнити перелік статей в резолютивній частині вказаної ухвали суду, за якими він вважається засудженим за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.12.2023 року

Разом із тим, викладені у зверненнях про уточнення ухвали суду від 30.04.2025 року вимоги фактично стосуються суті самого судового рішення та представник органу виконання покарання фактично просить суд роз`яснити мотиви його прийняття.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що необхідність у роз`ясненні судового рішення виникає у разі його нечіткості, неясності та незрозумілості для осіб, щодо яких воно постановлене, а також для тих осіб, яким належить його виконувати. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, дана правова норма розповсюджується в тому числі на суддів всіх судових інстанцій без виключення.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи те, що ухвала Шевченківського районного суду міста Харкова від 30.04.2025 року викладена чітко та зрозуміло, суд відмовляє у задоволенні заяви про уточнення вироку.

Керуючись ст.ст.372, 380, 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Заяву представника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена через Шевченківський районний суд міста Харкова до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1