Справа № 642/5734/25
Провадження № 1-кс/642/1429/25
УХВАЛА

Іменем України

25 вересня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001207 від 21.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.09.2025 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 20.09.2025 під час проведення огляду місця події, за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 9, а саме на: - складний ніж з маркуванням «grandway», загальною довжиною 20 см, довжиною руків`я 11 см, довжиною клинка 9 см, шириною клинка 2 см, руків`я якого виконано з металу, з вставкою коричневого кольору виготовленою з полімерного матеріалу, який був поміщений до паперового конверту НПУ, з пояснювальними написами та підписами всіх учасників слідчої дії, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ; - штикову лопату без маркування, яка складається з дерев`яної рукоятки довжиною 110 см та металевого полотна довжиною 25 см, яка була поміщена до паперового конверту НПУ, з пояснювальними написами та підписами всіх учасників слідчої дії, та опломбовано пломбою синього кольору № А453820, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Місцем зберігання арештованого майна відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технології переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», визначити камеру схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, 1.

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, в провадженні слідчого відділення ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001207 від 21.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Досудови мрозслідуванням встановлено, що 20.09.2025 приблизно о 21 годині 10 хвилин, за адресою: місто Харків, вулиця Холодногірська 9, невстановлений чоловік, під час сварки, на ґрунті раптово виниклої неприязні, умисно завдав близько двадцяти ударів штиковою лопатою в область голови і тулуба ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_6 20.09.2025 близько 21:10 за адресою: місто Харків, вулиця Холодногірська 9, невстановлений чоловік наніс потерпілому не менше 20-ти ударів лопатою по голові, спині, руках, лівій нозі. Крім того, під час сварки вказаний чоловік дістав ніж, який потерпілий, захищаючись, вибив із рук за допомогою лопати.

20.09.2025 слідчим СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 у період з 22:04 по 22:59 проведено огляд місця події за адресою: м.Харків, вул. Холодногірська, 9, під час якого виявлено та вилучено складний ніж з маркуванням «grandway», загальною довжиною 20 см, довжиною руків`я 11 см, довжиною клинка 9 см, шириною клинка 2 см, руків`я якого виконано з металу, з вставкою коричневого кольору виготовленою з полімерного матеріалу, який був поміщений до паперового конверту НПУ, з пояснювальними написами та підписами всіх учасників слідчої дії та штикову лопату без маркування, яка складається з дерев`яної рукоятки довжиною 110 см та металевого полотна довжиною 25 см, яка була вилучена та поміщена до паперового конверту НПУ, з пояснювальними написами та підписами всіх учасників слідчої дії, та опломбовано пломбою синього кольору № А453820.

Постановою слідчого ОСОБА_3 від 20.09.2025 вищевказані вилучені предмети визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001207 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки вказані предмети мають значення для проведення подальшого досудового розслідування та встановлення особи, причетної до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Крім того, відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Також відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. ч. 6, 9- 11 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вилучені під час огляді предмети згідно п. 1 ч. 2 ст. 167, ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами, тобто були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, правовий режим яких регламентується ст. 100 КПК України.

З огляду на викладене, на даний час виникла необхідність накласти арешт на складний ніж з маркуванням «grandway», загальною довжиною 20 см, довжиною руків`я 11 см, довжиною клинка 9 см, шириною клинка 2 см, руків`я якого виконано з металу, з вставкою коричневого кольору виготовленою з полімерного матеріалу, який був поміщений до паперового конверту НПУ, з пояснювальними написами та підписами всіх учасників слідчої дії, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та штикову лопату без маркування, яка складається з дерев`яної рукоятки довжиною 110 см та металевого полотна довжиною 25 см, яка була поміщена до паперового конверту НПУ, з пояснювальними написами та підписами всіх учасників слідчої дії, та опломбовано пломбою синього кольору № А453820, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки вищевказані предмети матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні у якості речових доказів та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вищевказане визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, оскільки встановлено достатньо об`єктивних підстав вважати, що вилучене може використовуватись, як фактичні докази під час досудового розслідування та в подальшому судовому розгляді.

На підставі викладеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування тимчасово вилученого майна, виникає необхідність накласти на нього арешт, шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном.

Таким чином, враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно у кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Власники майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд клопотання у їх відсутності, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у їх відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).

Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001207 від 21.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 20.09.2025 під час проведення огляду місця події, за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 9, а саме на: - складний ніж з маркуванням «grandway», загальною довжиною 20 см, довжиною руків`я 11 см, довжиною клинка 9 см, шириною клинка 2 см, руків`я якого виконано з металу, з вставкою коричневого кольору виготовленою з полімерного матеріалу, який був поміщений до паперового конверту НПУ, з пояснювальними написами та підписами всіх учасників слідчої дії, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ; - штикову лопату без маркування, яка складається з дерев`яної рукоятки довжиною 110 см та металевого полотна довжиною 25 см, яка була поміщена до паперового конверту НПУ, з пояснювальними написами та підписами всіх учасників слідчої дії, та опломбовано пломбою синього кольору № А453820, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування, оскільки вказані предмети матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

Місцем зберігання арештованого майна відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технології переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», визначити камеру схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, 1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити слідчому СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1