Єдиний унікальний номер судової справи 678/1712/25
Номер провадження №1-кп-678-150/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 вересня 2025 року за №0000375 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Біруній, Булунгурського району Самаркандської області, Узбекистан, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, із середньою освітою, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 383 КК України,

встановив:

16 вересня 2025 року близько 07 години 00 хвилин ОСОБА_4 , в приміщенні житлового будинку, який перебуває у її користуванні АДРЕСА_1 , на верхній поличці дерев`яної шафи для одягу в приміщенні спальної кімнати, виявила належні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пару золотих сережок у формі «Ромбу», які знаходились в прозорому поліетиленовому зіп-пакеті.

Тоді ж, ОСОБА_4 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, відчинила дерев`яні дверцята шафи, звідки дістала із вказаного пакету пару золотих сережок у формі «Ромбу» вагою 3,52 грами, 500 проби золота, загальною вартістю 8333 гривні 63 копійки, після поклала її до кишені куртки та покинула приміщення житлового будинку, і таким чином розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 таємно викрала майно ОСОБА_5 на загальну 8333 гривні 63 копійки, чим заподіяла їй майнову шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України.

Окрім цього, 29 вересня 2025 року о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_4 звернулася до органу, що наділений законом правом на порушення та здійснення кримінального провадження, а саме до відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, СОГ в складі: слідчого СВ ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , та старшого оперуповноваженого СКП ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , які на той момент здійснювали документування злочину відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, та повідомила завідомо неправдиву інформацію про вчинення кримінального правопорушення за фактом крадіжки невідомою особою, належних їй двох золотих ланцюжків, одного золотого кільця, та пари золотих сережок на суму 5000 гривень.

Тоді ж, ОСОБА_4 , будучи письмово попередженою під підпис про кримінальну відповідальність згідно ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, з метою відведення від себе підозр щодо вчинення крадіжки, письмово повідомила службову особу, а саме слідчого СВ відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про вчинення щодо неї невідомою особою в період часу з 01.09.2025 по 29.09.2025 злочину (крадіжки) ювелірних виробів. Вказані відомості ОСОБА_4 зазначила у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.09.2025 та у протоколі допиту в якості потерпілого від 30.09.2025.

Однак під час досудового розслідування цього кримінального провадження було встановлено, що ювелірні вироби які належать ОСОБА_4 вона самостійно 28.08.2025 та 12.09.2025 реалізувала у ТОВ «Ломбард Дім Мікрофінанс», які розташовані за адресою: м. Хмельницький, проспект Миру, 76, та вул. Кам`янецька, 11, а отже, встановлено відсутність події злочину.

Своїми умисними діями, які виразились у завідомо неправдивому повідомленні про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнала повністю та показала, що перебуваючи за адресою спільного проживання у будинку АДРЕСА_1 , взяла з шафи золоті сережки та срібний браслет, які належали її доньці. Надалі вказані прикраси вона здала у ломбард у м. Хмельницькому, та використала кошти на власні потреби. Коли її донька викликала поліцію, вона повідомила їх про те, що у неї також зникли золоті прикраси, щоб уникнути кримінальної відповідальності. При цьому працівники поліції при відібранні показань пояснили їй, що завідомо неправдиве повідомлення про правопорушення є кримінально караним. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 показала, що 29 вересня 2025 року за місцем свого проживання виявила те, що у неї зникли золоті сережки та срібний браслет, які зберігалися у шафі у будинку. Вона викликала поліцію, які зафіксували факт крадіжки. Маму вона вибачила, претензій матеріального чи морального характеру не має, просить суворо не карати.

Оскільки учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Разом з тим, суд роз`яснив їм, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупність доказів дає підстави суду зробити висновок, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 383 КК України, як завідомо неправдивому повідомленні про вчинення кримінального правопорушення.

Кримінальне провадження розглянуто у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.383 КК України є нетяжкий злочин.

ОСОБА_4 на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винної, та позицію сторони обвинувачення та потерпілої щодо призначення покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, та ступінь небезпечності обвинуваченої для суспільства, з врахуванням вимог положень ч. 3 ст. 61 КК України, суд приходить до висновку призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 383 КК України у виді обмеження волі у максимальній межі; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі у мінімальній межі вказаної статті закону України про кримінальну відповідальність. В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді позбавлення волі, звільнивши її від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням відповідних обов`язків визначених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Питання про речові докази суд вирішує згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено, кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди на суму 8 333 грн. 63 коп.

Запобіжний захід під час проведення досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався і суд приходить до переконання, що не має необхідності його обирати і до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 383 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 383 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки,

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На ОСОБА_4 покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

Прозорий поліетиленовий зіп-пакет, який поміщено до паперового конверту, опечатаного відтиском печатки № 110, та паперову коробку з надписом «Crystal Jewelry», яку поміщено до паперового конверту, опечатаного відтиском печатки № 110, які постановою слідчого від 30 вересня 2025 року були визнані речовими доказами та відповідно до квитанції від 09 жовтня 2025 року передано на зберігання до ВП №3 ХРУП ГУ НП в Хмельницькій області, - повернути потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1