Справа № 577/5193/25
Провадження № 1-кп/577/469/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2025 року
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-
установив:
22.07.2025 р. о 21.44 год. ОСОБА_4 , маючи неприязні відносини до знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до місця мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 . Здійснивши спробу зайти на територію вказаного господарства через хвіртку, яка виявилися замкнутою, ОСОБА_4 самовільно проник на подвір"я, перелізши через паркан.
У цей час ОСОБА_6 , який перебував у приміщенні гаража, почувши підозрілі звуки, вийшов до ОСОБА_4 , який, маючи умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, використовуючи вигаданий привід, попрохав підвезти його на мопеді додому.
На таке прохання ОСОБА_6 відмовив, пояснивши, що його мопед перебуває у несправному стані, та відкрив хвіртку, щоб випустити ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел на спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, роблячи вигляд, що виходить, порівнявшись з потерпілим, умисно наніс останньому кулаком правої руки один удар у підборіддя праворуч, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця у підборідній ділянці справа, та один удар в щелепу зліва, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді двобічного перелому нижньої щелепи: ангулярний перелом нижньої щелепи зліва, ментальний перелом нижньої щелепи справа зі зміщенням, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи N? 225 від 25.08.2025 р., відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я.
Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_6 впав, а ОСОБА_4 залишив місце скоєння злочину.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи N?255 від 15.08.2025 у ОСОБА_6 на час обстеження мали місце: шинування нижньої щелепи до верхньої щелепи, синець у підборідній ділянці справа. На час госпіталізації мали місце: набряк м"яких тканин лівої щічної ділянки. Знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП СОР СОКЛ відділення 6 з 24.07.2025 р. по 30.07.2025 р. з діагнозом: двобічний перелом нижньої щелепи: ангулярний перелом нижньої щелепи зліва, ментальний перелом нижньої щелепи справа зі зміщенням. Рентгенологічно: ангулярний перелом нижньої щелепи зліва зі зміщенням.
По ступеню тяжкості синець згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень.
По ступеню тяжкості двобічний перелом нижньої щелепи - не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров?я, тому згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ч.1 ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Додатково пояснив, що з потерпілим ОСОБА_6 знайомий зі школи, на теперішній час між ними нейтральні стосунки, зустрічаються не часто. В день події, а саме 22.07.2025р. близько 21 год. він без попередження прийшов до помешкання потерпілого, перелізши через паркан, при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. В ході спілкування він висловлював потерпілому своє невдоволення з приводу розповсюдження останнім наркотичних засобів, за що і наніс йому тілесні ушкодження. Також між ними була розмова з приводу причетності потерпілого до крадіжки з помешкання обвинуваченого, на що потерпілий ствердив, що йому нічого невідомо про даний випадок. У скоєному не розкаявся, цивільний позов не визнав.
Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП доводиться наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 22.07.2025р. близько 22 год. до його помешкання по АДРЕСА_2 прибув знайомий ОСОБА_4 , який переліз через паркан будинку. Обвинуваченого він знає зі школи, на теперішній час вони тісно не спілкуються, інколи разом вживали спиртні напої. При розмові ОСОБА_4 розпитував про крадіжку у його житлі, також просив підвезти його велосипеді до дому. Жодного разу не згадував про наркотичні речовини. В подальшому, в ході спілкування ОСОБА_4 наніс йому два удари правою рукою в обличчя, від чого він впав на землю, а обвинувачений покинув помешкання. За що був побитий не розуміє. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він тиждень знаходився на стаціонарному лікуванні, з діагнозом перелому нижньої щелепи, близько місяця не мав змоги працювати, лікується по теперішній час. Також зазначив, що ОСОБА_4 не вибачався перед ним за скоєне, не відшкодував матеріальної та моральної шкоди, натомість після скоєння злочину приходив до нього додому та погрожував його дружині, вимагаючи що б він не звертався з приводу скоєного злочину до правоохоронних органів. Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 40 000 грн. моральної шкоди підтримує. При призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
Крім того, винуватість ОСОБА_4 доведена письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- рапортом працівника Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про те, що 23.07.2025р. о 16:48 год. отримано повідомлення від медсестри Конотопської ЦРЛ про звернення ОСОБА_6 за медичної допомогою до вказаного медзакладу з діагнозом закритого перелому нижньої щелепи зі зміщенням (а.с.62);
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_6 від 23.07.2025 року за фактом нанесення йому ОСОБА_4 22.07.2025р. о 21:45 год. тілесних ушкоджень (а.с. 63);
- протоколом огляду місця події від 23.07.2025 з фототаблицями до нього, яким досліджено приватне домогосподарство у АДРЕСА_2 , на яке вказав потерпілий ОСОБА_6 , де вчинено відносно нього протиправні дії, виявлено камеру відеоспостереження з місця події. (а.с.65-67);
- протоколом огляду предметів від 23.07.2025, згідно якого оглянуто наданий потерпілим ОСОБА_6 оптичний диск з камери відеоспостереження його домогосподарства у АДРЕСА_2 . З відеозапису вбачається, як до помешкання потерпілого приходить ОСОБА_4 , перелазить через паркан, заходить вглиб подвір`я і зникає. В подальшому, в ході розмови між потерпілим та обвинуваченим, ОСОБА_4 наносить ОСОБА_6 два удари правою рукою в область голови, від чого останній падає на землю, а ОСОБА_4 покидає будинковолодіння. Висвітлені на відеозаписі обставини зі слів обвинуваченого відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує (а.с. 69-71);
- Висновком експерта № 255 від 15.08.2025, згідно якого у ОСОБА_6 на час обстеження мали місце: шинування нижньої щелепи до верхньої щелепи, синець у підборідній ділянці справа. На час госпіталізації мали місце: набряк м?яких тканин лівої щічної ділянки. Знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП СОР СОКЛ відділення 61 з 24.07.2025 р. по 30.07.2025 р. з діагнозом: двобічний перелом нижньої щелепи: ангулярний перелом нижньої щелепи зліва, ментальний перелом нижньої щелепи справа зі зміщенням. Рентгенологічно: ангулярний перелом нижньої щелепи зліва зі зміщенням (а.с. 73-75);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.08.2025 з ілюстративною таблицею, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_6 детально відтворив обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, його покази фактично збігаються з показами, наданими в судовому засіданні. (а.с. а.с.76-78);
- висновком експерта № 256 від 15.08.2025р., згідно якого механізм спричинення тілесних ушкоджень показаний ОСОБА_6 під час слідчого експерименту співпадає з тілесними ушкодженнями, які мали місце на час судово-медичного обстеження, малоймовірно утворення цих ушкоджень при падінні на площині, такі виникли від дії тупих предметів, не виключено, що від удару кулаком (а.с. 79-81);
- висновком експерта № 377 від 27.08.2025р., згідно якого згідно якого у ОСОБА_6 на час обстеження мали місце: шинування нижньої щелепи до верхньої щелепи, синець у підборідній ділянці справа. На час госпіталізації мали місце: набряк м?яких тканин лівої щічної ділянки. Знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП СОР СОКЛ відділення 61 з 24.07.2025 р. по 30.07.2025 р. з діагнозом: двобічний перелом нижньої щелепи: ангулярний перелом нижньої щелепи зліва, ментальний перелом нижньої щелепи справа зі зміщенням. Рентгенологічно: ангулярний перелом нижньої щелепи зліва зі зміщенням (а.с. 82-83);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.08.2025 з ілюстративною таблицею, в ході проведення якого обвинувачений ОСОБА_4 відтворив обставини вчинення відносно потерпілого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його покази збігаються з показами, наданими в судовому засіданні. (а.с. а.с.84-87).
На підставі викладеного, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши письмові докази, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
Досліджені докази є належними, допустимими і такими, що узгоджуються між собою. Незначні розбіжності при проведенні слідчого експерименту за участю потерпілого в частині встановлення нанесення ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 лише одного удару в обличчя, висновків суду не спростовують.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечне для життя і не потягло за особою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, яке спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно ч.4 ст. 12 КК України є нетяжким, проте умисним злочином. Також суд враховує особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліках у лікарів психіатра на нарколога не перебуває, зарахований 18.06.2020р. ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу за контрактом, зі слів, на теперішній час виведений за штат, по місцю проживання характеризується типово. Під час розгляду кримінального провадження в суді ОСОБА_4 неодноразово ухилявся від явки до суду, внаслідок чого був підданий приводу через органи поліції.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд не вбачає. ОСОБА_4 в судовому засіданні не просив вибачення у потерпілого, заявив що у скоєному не кається, не засуджує свою поведінку, цивільного позову не визнав, у даному питанні покладається на рішення суду.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Згідно досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складеної Конотопським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Між тим, рівні ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як середні.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано злочин у виді обмеження волі.
Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову про відшкодування моральної шкоди в розмірі 40 000 грн., суд зазначає наступне.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичній болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
В обґрунтування цивільного позову потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 йому була спричинена моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях, які він пережив у зв`язку з нанесенням йому обвинуваченим тілесних ушкоджень. Вказану моральну шкоду він оцінює в 40 000,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди повністю заперечив.
Суд вважає доведеним, що потерпілий ОСОБА_6 зазнав тілесних ушкоджень, фізичного болю, душевних страждань, був вимушений проходити лікування через скоєння щодо нього кримінального правопорушення ОСОБА_4 , а тому приходить до висновку, що діями обвинуваченого потерпілому спричинено моральну шкоду.
Водночас, виходячи з принципів розумності, справедливості та виваженості (ст. 3, ч. 3 ст. 23 ЦК України), враховуючи характер правопорушення та ступінь спричинених страждань, роль обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні, суд вважає, що вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме суд оцінює їх у розмірі 10 000,00 грн.
Отже, цивільний позов ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 373, 374, 377 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 122 ч.1 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 10 000,00 (десять тисяч) грн.
Речовий доказ у справі , диск з відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1