Справа № 188/2397/25
Провадження № 1-кп/0186/515/25
У Х В А Л А

03 жовтня 2025 року м.Шахтарське

Шахтарський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шахтарське, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000048 від 11 лютого 2025 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період в посаді начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший лейтенант», раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку з тим, що ризики передбачені п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, що зазначені в ухвалі слідчого судді при обранні йому запобіжного заходу, існують і на теперішній час.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час не встановлено всіх учасників злочинної діяльності підозрюваного, а тому є підстави вважати, що на даний час значну частину грошових коштів, отриманих від незаконного обігу психотропної речовини, а також наркотичних засобів не вилучено, оскільки місцезнаходження зазначених речей, які мають відношення до скоєного злочину відомо лише обвинуваченому. Також до теперішнього часу джерело придбання та осіб у яких придбано психотропну речовину «PVP», не встановлено.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що незважаючи на те, що дані свідків залегендовані, існує ризик, що ОСОБА_4 матиме спроби встановити справжні дані свідків та чинити на них тиск для зміни показів. Крім того про діяльність ОСОБА_4 було відомо військовослужбовцям, які разом із ним проживали в одному будинку, однак жодного разу за весь період протиправної діяльності підозрюваного до правоохоронних органів не зверталися, з метою припинення вказаних дій ОСОБА_4 , що підтверджує ризик впливу на свідків.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме координувати діяльність та поведінку не встановлених учасників злочину, у тому числі з числа військовослужбовців.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, характер та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється останній, а також навички останнього поводження з вогнепальною зброєю як військовослужбовця та доступ під час виконання службових обов`язків до вогнепальної зброї та бойових припасів в тому числі до необлікованих, свідчить про підвищену небезпеку останнього. Також ОСОБА_4 протягом тривалого проміжку часу збував психотропні речовини та отримував за це грошову винагороду, однак своєї злочинної мети у виді значного фінансового збагачення не досяг, у зв`язку з чим існують підстави стверджувати про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється.

Прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та прохав його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник прохали суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт. Захисник обвинуваченого надав заперечення згідно якого вважає, що ризики наведені прокурором в своєму клопотанні необґрунтовані. Є підстави для зміні запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та мешкання обвинуваченого. Також захисник зазначає, що розмір раніше визначеної застави в розмірі 242240 грн є непомірним для обвинуваченого, оскільки його середньо заробітна плата складала 49000 грн, а на даний час заробіток взагалі відсутні оскільки він з квітня 2025 року перебуває під вартою.

Вислухавши сторони суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ухвали Шахтарського міського суду від 04 серпня 2025 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 02 жовтня 2025 року.

Так суд вважає, що ризики передбачені п.2,4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також, що може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є не обґрунтованими, оскільки на даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено та органами досудового розслідування отримано всі можливі речові докази, які знаходяться в їх розпорядженні.

В той же час, під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання на строк від шести до десяти років позбавлення волі, являється військовослужбовцем Збройних сил України, а відтак, з огляду на наведені обґрунтування ризиків прокурором та покарання, яке обвинувачений може понести у випадку встановлення його винності, суд дійшов висновку про наявність існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те що він, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а тому необхідно продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_4 кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, в тому числі цілодобовий домашній арешт.

Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою, не відпали, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, та уникнути ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищезазначене, тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для продовження останньому саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку. У подальшому доцільність застосування запобіжного заходу може бути предметом перегляду, втім на даному етапі судового провадження встановлені ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахування вищенаведених обставин, враховуючи майновий стан обвинуваченого, дані про його особу, з урахуванням характеру та обставин інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, суд вважає, що застава у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та у даному випадку буде цілком достатньою та перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення ним встановлених обов`язків послужить достатнім фактором, що виключає з його сторони будь-яке бажання переховуватися від суду або іншим чином порушувати процесуальну поведінку.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 194, 196, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовільнити.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою у умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовживши строк запобіжного заходу на 60 (шістдесят) днів, тобто до 30 листопада 2025 року включно.

Визначити заставу у розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому негайно після її оголошення та направити до ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1