Єдиний унікальний № 500/6159/14-к
Провадження № 1-кп/946/75/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

про закриття кримінального провадження

02 жовтня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

провівши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0003628, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїла Одеської області, громадянки України, одруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:

I. Суть клопотання.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав клопотання, яким просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та про закриття кримінального провадження відносно неї, мотивуючи тим, що з моменту вчинення 19.09.2013 інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення минуло вже більше дванадцяти років, а відтак строк давності закінчився. При цьому, протягом вказаного періоду часу обвинувачена ОСОБА_4 не ухилялася від судового слідства та суду, не вчинила жодного нового злочину, та не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття відносно неї кримінального провадження.

II. Позиції учасників справи.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, та просив його задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання захисника ОСОБА_5 , і просила звільнити її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Обвинувачена зазначила, що наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав їй зрозумілі, та на закритті кримінального провадження вона наполягає.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 , зазначивши, що строки давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України дійсно минули.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 також не заперечували проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, 16.06.2025 звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з перебуванням за кордоном. В судове засідання також не з`явився представник цивільного відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ), який був повідомлений про дату, час та місце його проведення належним чином. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини судового розгляду, та за відсутності представника цивільного позивача з`ясувати обставини, що стосуються цивільного позову, відповідно до ст. 325, 326 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

III. Встановлені судом обставини.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 19.09.2013 приблизно о 22 год. 30 хв. в м. Ізмаїлі Одеської області, вона, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 , рухалась по просп. Суворова з боку центру м. Ізмаїла у бік вул. Горького, та у порушення вимог п. 2.1 а), 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, не маючи посвідчення водія та навиків керування транспортними засобами, в складних метеорологічних умовах (дощ, мокра дорога) не вибрала належну швидкість, що забезпечує безпеку дорожнього руху, в результаті чого, не впоравшись з керуванням автомобіля, переїхала через бордюрний камінь, і виїхала на ліве узбіччя дороги, по ходу руху транспортного засобу, після чого рухаючись по узбіччю, скоїла наїзд на придорожні дерева, та після на припаркований на вул. Бессарабській, ріг просп. Суворова, автомобіль марки «NISSAN PRIMERA», державний номер НОМЕР_2 , з послідуючим наїздом на ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які знаходилися біля торгового павільйону, розташованого по просп. Суворова, 58-а.

Внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримав травму лівої ноги у вигляді закритих переломів лівої малоберцевої кістки в її нижній третині, та обох її гомілок без зміщення, а також травму правої ноги у вигляді закритого перелому внутрішньої гомілки без зміщення, закритого перелому кубовидної кістки стопи, закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, в результаті ДТП ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки у нижній треті, забито-рвані рани в області колінних суглобів, множинні синці обох гомілок, які відносять до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

IV. Мотиви суду.

Розглянувши клопотання сторони захисту, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Як було встановлено, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 19.09.2013 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, на момент його вчинення відносилося до злочинів невеликої тяжкості, та наразі є кримінальним проступком.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України чинної редакції, та редакції, чинної на час вчинення діяння, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку (злочину невеликої тяжкості), за який передбачено покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

За приписами ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у ч. 1, 2 ст. 49 КК України строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст.49 КК України).

З урахуванням вказаного, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, і ця особа не вчинила нове кримінальне правопорушення, не ухилялася від досудового розслідування або суду, а також не вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Початком обчислення строку давності є день вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме 19.09.2013 минуло більше трьох років, і обставин, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України, судом не встановлено, суд вважає, що обвинувачена в силу п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закривається.

Таким чином, клопотання захисника ОСОБА_5 підлягає задоволенню, та кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, необхідно закрити.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З аналізу вказаної вище норми вбачається, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження.

З урахуванням вказаного, цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 (з доповненнями та уточненнями) та ОСОБА_8 (з доповненнями та уточненнями) слід залишити без розгляду, що згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України, не перешкоджає потерпілим пред`явити позови в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 370-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження, задовольнити.

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

3. Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0003628 від 20.09.2016, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

4. Цивільні позови потерпілого ОСОБА_6 (з доповненнями та уточненнями) та потерпілого ОСОБА_8 (з доповненнями та уточненнями) в частині позовних вимог до ОСОБА_4 , які були заявлені у цьому кримінальному провадженні, залишити без розгляду.

7. Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 2798,10 грн (дві тисячі сімсот дев`яносто вісім гривень 10 коп.), віднести на рахунок держави.

8. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

9. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_1