Справа № 703/725/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

05 лютого 2026 року

Слідча суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 01.01.2026, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 - стрільця 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону у військовому званні «солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 10.04.2025 Берегівським районним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років; 15.10.2025 звільнений умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановила:

05.02.2026 до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що у провадженні СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000009 від 01.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №200-РС від 27.10.2025, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення.

Згідно зі ст. 24 ч. 1 п. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 з 27.10.2025 ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і у подальшому почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 та ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Не зважаючи на це, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, введений в Україні на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, який неодноразово продовжений, а востаннє Указом Президента України №793/2025 від 22.10.2025 на строк 90 діб, однак, будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи встановлений судом випробувальний термін та не відбуте покарання, правильних висновків для себе не зробив та повторно, 12.12.2025, у період часу з 00 год. 00 хв. по 01 год. 00 хв., перебуваючи на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 , куди потрапив через відчинені двері, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів вчинив крадіжку спортивного велосипеду «GIANT», вартість якого згідноз висновком експерта від 19.11.2024 № СЕ-19/124-26/68-ТВ становить 5266 грн 67 коп., та спортивного велосипеду «SPARK», вартість якого згідно з висновком експерта від 07.01.2026 № СЕ-19/124-26/67-ТВ становить 6599 грн 10 коп., заподіявши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 11865 грн 77 коп.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

05.02.2026 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, зокрема оглядом місця події, речовими доказами у кримінальному провадженні, допитами свідків та впізнанням.

Метою застосування запобіжного заходу, у тому числі й тримання під вартою, згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, встановлено, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків та відсутні особи, які перебувають на його утримання, неодноразово судимий, умовно - достроково звільнений для проходження військової служби за контрактом, є військовослужбовцем. Перебуваючи на свободі, підозрюваний може здійснювати вплив на свідків чи потерпілого, а також з огляду на передбачене покарання та спосіб його життя, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення. Вказані обставини підтверджуються зібраними під час досудового розслідування матеріалами та характеризуючими даними на особу. Вказане свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи зазначене щодо ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказуючи на конкретні обставини справи, наслідки пригоди, негативні дані про особу підозрюваного, який неодноразово судимий.

В судовому засіданні захисник просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Слідча суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановила, що СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 01.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

05.02.2026 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У відповідності до ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Положенням ч. 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. За приписами п. 5 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 04.01.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.01.2026, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.01.2026, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.01.2026.

Щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення слідча суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, слідчою суддею не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначається причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, щодо чого йому повідомлено про підозру, є вірогідними та достатніми для застосування обмежувального заходу.

Слідча суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування; незаконний вплив на потерпілу та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо доведеності існування цих ризиків слідча суддя зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, а також попередні неодноразові судимості з частиною невідбутого покарання та продовження при цьому вчиняти нові кримінальні правопорушення через короткий проміжок часу вказують на велику вірогідність переховування від органів досудового розслідування, здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою уникнути кримінальної відповідальності, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

ОСОБА_4 є військовослужбовцем, розлучений, на утриманні інших осіб не має, раніше неодноразово судимий, не має міцних соціальних зв`язків, вчиняв кримінальні правопорушення з коротким проміжком часу, в тому числі в період воєнного стану, що вказує на неспроможність більш м`якими запобіжними заходами забезпечити запобігання вказаним вище та доведеним ризикам. Інакше б це призвело до створення загрози повторного посягання на охоронювані законом суспільні інтереси при очевидній систематичній суспільно-небезпечній поведінці, що вказує на співмірність та виправданість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність попередніх судимостей з невідбутою частиною покарання, продовження кримінальної діяльності застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який віднесено до категорії тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, вік підозрюваного, слідча суддя вважає за можливе визначити йому заставу в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, слідча суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим по кримінальному провадженню.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 01.01.2026, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мукачево Закарпатської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, стрілець 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб до 06.04.2026 включно.

Розмір застави визначити у межах 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 99840 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорока) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) згідно наступних реквізитів: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, рахунок отримувача: UA0003652; код банку отримувача (МФО) 820172. В призначенні платіжного документу необхідно зазначати інформацію про ухвалу суду, який обрав заставу мірою запобіжного заходу та прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного або обвинуваченого.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

2) не відлучатися з Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

3) утримуватися від спілкування з свідками сторони обвинувачення в даному кримінальному провадженні;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити на строк 2 місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.

Роз`яснити, що учасники провадження не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж дії запобіжного заходу.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, захиснику, прокурору негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити в Державну установу «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено о 17 год. 40 хв. 05 лютого 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_1