Справа № 279/413/26 Провадження №1-кс/279/80/26
У Х В А Л А

іменем України

26 січня 2026 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000039 від 22.01.2026 за ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області звернувся з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню №0000039 від 22.01.2026 за ч. 4 ст. 185 КК України, в якому вказав, що 21.01.2026 близько 18:00 год. гр. ОСОБА_4 виявив відсутність свого мобільного телефону марки РОСО С65 чорного кольору з номером мобільного телефону НОМЕР_1 після повернення з магазину "Полісся-Продукт", що знаходиться за адресою: м. Коростень, вул. Івана Котляревського, буд.18, чим було спричинено матеріальної шкоди на суму, що встановлюється.

22.01.2026 року відомості про даний факт внесені слідчим слідчого відділення Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області до ЄРДР за №0000039 від 22.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

22.01.2026 року в період часу з 13 год. 00 хв. год. по 13 год. 35 хв. під час проведення огляду місця події в приміщенні, що за адресою: м. Коростень, вул. Грушевського 10 у громадянки ОСОБА_5 27.12.1998 року було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «РОСО» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 та упаковано до спеціального пакету PSP 2076321 і містить інформацію щодо вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що мобільний телефон марки «РОСО» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 та упаковано до спеціального пакету PSP 2076321, може бути використаний як доказ в скоєнні вказаного злочину.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно є речовим доказом у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та у випадку не накладення на нього арешту може бути знищений, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, експертного дослідження та збереження вищевказаних речей, які зберегли на собі сліди злочину, слідчий клопотав про накладення арешту на вищевказане майно.

Дослідивши матеріали клопотання судом встановлено, що дані по вказаному в клопотанні факту 22.01.2026 року СВ Коростенського РУП ГУНП України в Житомирській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Речі, вилучені під час огляду 22.01.2026, визнані речовими доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказані речі можуть бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Повернення вилученого майна може призвести до його зникнення чи знищення.

Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.

Відповідно до ст. 173 КПК України суд прийшов до висновку, що слідчим доведено необхідність арешту зазначеного вище майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту майна, воно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 167, 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000039, а саме: на мобільний телефон марки «РОСО» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який упаковано до спеціального пакету PSP 2076321 з забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_6

Копія згідно з оригіналом