Провадження № 1-кс/369/3270/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 17.11.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

слідчий СВ відділу поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, згідно якого просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 діб, не визначати відносно підозрюваного ОСОБА_7 розмір застави.

В обґрунтування клопотання вказує, що слідчими слідчого відділення відділу поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, зареєстрованого 17.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою для внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР стало те, що 17.11.2025 близько 19 год. 00 хв. за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Берегова, 19 ОСОБА_5 наніс удари ножем ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тим самим вчинивши замах на вбивство.

17.11.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Шевченко Республіки Казахстан, маючого вищу медичну освіту, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді бойового медика, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2025 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заволодіння смерті ОСОБА_10 , маючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій особі, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ножем, який тримав у руці, завдав ножових поранень. Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що нанесення удару ножем у грудну клітину є життєво - небезпечним для життя людини, оскільки там сконцентровані важливі органи життєзабезпечення людини, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, умисно здійснив удар ножем у ділянку грудної клітини, чим спричинив колото-різане непроникаюче поранення грудної клітини зліва, після цього здійснив удар ножем в область шиї, чим спричинив колото-різане непроникаюче поранення шиї та колото-різане непроникаюче поранення правої кисті ОСОБА_10 . Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_10 , а також ОСОБА_8 та ОСОБА_9 чинили йому опір, а також враховуючи, що потерпілий був доставлений в КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня», де йому було надано медичну допомогу.

17.11.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено три предмети, зовні схожі на ножі, змив РБК поблизу вхідних дверей будинку. 18.11.2025 постановою слідчого змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. 18.11.2025 слідчим, за погодженням з прокурором, з дотриманням правил, передбачених ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом обшуку від 17.11.2025; протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 18.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.11.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 18.11.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.11.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 18.11.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження. Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, ризик переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), який за ступенем тяжкості є особливо тяжкими, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_7 може впливати на потерпілих та свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, зазначає, що даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, знаючи про фактичне місце проживання свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Зазначений факт обґрунтовуєтеся, зокрема, і тим, що між підозрюваним та потерпілими виникли неприязні відносини які і спричинили вчинення даного кримінального правопорушення із застосуванням насильства. Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 , у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду або незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, намагатись переховуватись від органу досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила суд його задовольнити. Стверджувала про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та наявність зазначених ризиків.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вказували, що ОСОБА_7 не мав наміру вбивати потерпілого, навпаки, саме потерпілий та особи, які були з ним, зайшли до будинку, де проживав ОСОБА_7 , та намагалися забрати його в реабілітаційний центр з невідомих причин. Тому ОСОБА_7 захищався, адже вони його били. Захисник вказував на відсутність обґрунтованої підозри, її недоведеність, зазначав про недоведеність ризиків.

Слідчий суддя, вислухавши думки прокурора, захисника та підозрюваного, вивчивши клопотання, додані до нього документи, дійшов такого висновку.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого відділення відділу поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000149 від 17.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

18.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність підозрюваного до вчинення вказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися з метою уникнення від кримінальної відповідальності за злочин, в якому підозрюється, у разі, якщо суд дійде висновку про винуватість останнього у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування.

Про наявність ризику того, що підозрюваний може впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, свідчить те, що на даний час з такими особами проведені не всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні, вказані особи не були допитані судом безпосередньо, тож, з урахуванням обставин вчинення злочину, підозрюваний може впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Наявний ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний наразі не має стабільних джерел доходів для існування, що може підштовхнути його до вчинення нових кримінальних правопорушень.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження. Так, застосування до ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, - домашнього арешту, застави, особистої поруки чи особистого зобов`язання, надасть йому змогу переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого в даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що, зважаючи на крайню ступінь втручання в право підозрюваного на свободу та особисту недоторканість, відповідатиме інтересам суспільства.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість, суд не визначає розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 17.11.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів в межах строку досудового розслідування, починаючи з моменту фактичного затримання 17 листопада 2025 року о 22 год 50 хв, - до 15 січня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 20 листопада 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1