Справа № 638/8350/25
Провадження № 1-кс/638/2743/25
УХВАЛА

Іменем України

11 листопада 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Харкова заяву власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000859 від 04.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Власника майна ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 07.05.2025 року у кримінальному провадженні № 0000859 від 04.05.2025 року, а саме: на спеціальний засіб для відстрілу гумовими кулями Форт-19Р, кал. 9 мм, № НОМЕР_1 , на який він має дозвіл № НОМЕР_2 від 21.11.2024 року, та який належить йому на праві власності.

В обґрунтування клопотання вказує, що постановою дізнавача СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 05.09.2025 року кримінальне провадження № 0000859 від 04.05.2025 року закрито у зв`язку з відсутністю достатніх доказів для доведення винуватості будь-якої особи в суді та вичерпаними можливостями їх отримання (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України). У зв`язку з цим просить скасувати арешт на майно.

Власник майна ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явилися. Надав до суду заяву, в якій просив суд розгядати клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Особа,за клопотанням якої накладався арешт в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Будь-яких заяв від прокурора та слідчого не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому засіданні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СД ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000859 від 04.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 07.05.2025 року накладено арешт на виявлене та вилучене під час проведення слідчої дії, а саме огляду місця події в період часу з 00 год 32 хв по 01 год 36 хв 04.05.2025 року на відкритій ділянці місцевості, що розташована на дитячому майданчику поблизу буд. № 12 по пр-т. Академіка Курчатова в м. Харкові, майно: предмет зовні схожий на Форт-19Р з магазином належить на праві прасності ОСОБА_3 ; змив з рукоятки предмету зовні конструктивно схожого на Форт 19Р - належить на праві прасності ОСОБА_3 ; п?ять набоїв з маркуванням МАС 9mm РА - поміщено до паперового конверту НПУ; змив з поверхні п?яти набоїв з нашаруванням «МАС 9 mm РА» - поміщено до паперового конверту НПУ.

Постановою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 від 09.07.2025 року змінено кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000859 від 04.05.2025 року з ч. 1 ст. 122 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

Постановою дізнавача СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 05.09.2025 року кримінальне провадження № 0000859 від 04.05.2025 року закрито у зв`язку з відсутністю достатніх доказів для доведення винуватості будь-якої особи в суді та вичерпаними можливостями їх отримання (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

У резолютивній частині даної постанови дізнавачем зазначено про вчинення наступних дій, а саме:

- Копію постанови направити заявнику ОСОБА_6 для ознайомлення.

- Роз`яснити, що відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження може бути оскаржена прокурору або до слідчого судді протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Зі змісту вказаної постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що дізнавачем не вирішувалося питання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000859 від 04.05.2025 року.

Частиною 1 ст. 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 КПК України під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою уповноваженої особи досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

За приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України виходив із того, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» «наступний закон скасовує попередній». Таким чином, повноважний орган конституційної юрисдикції визначив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Принцип верховенства права вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). В Рішенні від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права втрачає свою дієвість. Імператив надання дієвості принципові верховенства права вимагає одночасного застосування всіх трьох класичних формул.

Отже, висновки Великої Палати Верховного суду, висловлені у постанові від 30 червня 2020 року при розгляді справи № 727/2878/19 не можуть бути застосовані, оскільки 29 грудня 2022 року внесено зміни до статті 132 КПК України та закріплено інше правове регулювання правовідносин, пов`язаних зі скасування арешту майна у закритому кримінальному провадженні, а саме, з поміж іншого, передбачено, що ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі ухвала про накладення арешту на майно, припиняє свою дію після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 15.04.2024 по справі №554/2506/22 дійшла наступних висновків:

«Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи частини четвертої статті 132 КПК України є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи частини четвертої статті 132 КПК України вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого, дізнавача або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна».

Таким чином, оскільки постановою дізнавача СД ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 05.09.2025 року кримінальне провадження № 0000859 від 04.05.2025 року, закрито, а відтак, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, ухвала Шевченківського районного суду м. Харкова від 07.05.2025 року по справі № 638/8350/25, якою накладено арешт на майно у даному кримінальному провадженні припинила свою дію.

З огляду на те, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 07.05.2025 року про накладення арешту на виявлене та вилучене під час проведення слідчої дії, а саме огляду місця події в період часу з 00 год 32 хв по 01 год 36 хв 04.05.2025 року на відкритій ділянці місцевості, що розташована на дитячому майданчику поблизу буд. № 12 по пр-т. Академіка Курчатова в м. Харкові, майно: предмет зовні схожий на Форт-19Р з магазином належить на праві прасності ОСОБА_3 ; змив з рукоятки предмету зовні конструктивно схожого на Форт 19Р - належить на праві прасності ОСОБА_3 ; п?ять набоїв з маркуванням МАС 9mm РА - поміщено до паперового конверту НПУ; змив з поверхні п?яти набоїв з нашаруванням «МАС 9 mm РА» - поміщено до паперового конверту НПУ, припинила свою дію, також припинив свою дію і арешт майна, застосований даною ухвалою слідчого судді. При цьому, необхідність та підстави для скасування арешту, який припинив свою дію, відсутня.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 98, 132, 170, 173, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000859 від 04.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1