Справа № 333/1477/25
Провадження № 1-кп/333/581/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження, яке 20.01.2025 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000100, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Долинське, Мелітопольського району, Запорізької області, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.28 ч.5 ст.111-1 КК України, за участі прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

Громадянка України ОСОБА_3 , протягом серпня-вересня 2022 року (точна дата та час в ході судового розгляду не встановлені), перебуваючи на території с-ще Фруктове Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яка з 24.02.2022 та на час складання обвинувального акту є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими під час судового розгляду особами із числа місцевих мешканців, які увійшли до складу т.зв. "участковая избирательная комиссия № НОМЕР_1 (245)", а також іншими невстановленими під час судового розгляду особами із числа окупаційної адміністрації, що діє на території Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи проявити себе перед вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора РФ та окупаційною адміністрацією, будучи проросійськи налаштованою особою, з метою остаточного встановлення окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, взяла участь в організації та проведенні на території вказаного населеного пункту незаконного референдуму щодо входження Запорізької області до складу Російської Федерації, призначеного указом зазначеної окупаційної адміністрації держави-агресора "про призначення референдуму Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації" № 356-у від 20.09.2022, який було безпосередньо проведено у період з 23 по 27 вересня 2022 року на тимчасово окупованій території Запорізької області, як член т.зв. дільничної виборчої комісії (мовою оригіналу: "участковая избирательная комиссия № 230328 (245)", що розташована за адресою; АДРЕСА_2 .

В подальшому, протягом вересня 2022 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на тимчасово окупованій території с-ще Фруктове Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, за передньою змовою із невстановленими під час судового розгляду особами із числа місцевих мешканців, які увійшли до складу т.зв. "участковая избирательная комиссия № НОМЕР_1 (245)", а також іншими невстановленими під час судового розгляду особами із числа окупаційної адміністрації, що діє на території Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, здійснила необхідні організаційні заходи до проведення незаконного референдуму, а саме особисто відвідувала місця проживання мешканців с-ще Фруктове та с. Кирпичне з метою проведення голосування, маючи при собі відповідну урну та бюлетені для голосування.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_3 , за викладених вище обставин, вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України участь в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_3 (in absentia), яка показань суду не надавала та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду не надходило.

При цьому суд враховує, що на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 27.01.2025 у межах даного кримінального провадження проводилось спеціальне досудове розслідування (т.1 а.с.134-138).

Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_3 на 15.01.2025, 16.01.2025, 17.01.2025 та повідомлення про підозру публікувалися в засобах масової інформації газеті "Урядовий кур`єр" (№ 9 (7934) від 10.01.2025) та на офіційному веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 , копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_3 , на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України, направлялись та вручались захиснику адвокату ОСОБА_6 , що була забезпечена державою з ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_3 , щоб забезпечити їй можливість безпосередньо та через захисника реалізовувати усі права підозрюваної на стадії досудового розслідування.

На підставі ухвали ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.05.2025 відносно ОСОБА_3 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймала участь захисник ОСОБА_5 , яка була захисником на стадії досудового розслідування і обізнана з матеріалами кримінального провадження.

Судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченої для забезпечення права на захист та доступ до правосуддя, у зв`язку із чим в судові засідання вона викликалася у порядку ст. 323 КПК України. Повістки про її виклик були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті "Урядовий кур`єр" та шляхом здійснення публікації про виклик на офіційному веб-сайті суду.

Суд вважає, що наявні у справі чисельні документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , належним чином повідомленої про розпочате щодо неї кримінальне провадження, від реалізації права предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, так само свідчать про її намір ухилитися від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченої від правосуддя суд розцінює як реалізацію нею невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п."g" п.3 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст.63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник обвинувачуваної ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченою та з`ясувати у неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення.

Водночас, захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні, реалізуючи право обвинуваченої на захист, висловила свою позицію з приводу пред`явленого обвинувачення. На думку захисника, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не доведена допустимими та належними доказами. Стороною обвинувачення не надано належних, допустимих та переконливих доказів добровільної участі ОСОБА_3 в організації та проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території. Свідки сторони обвинувачення не повідомили за яких обставин ОСОБА_3 погодилась на участь в організації та проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, в достатньому обсязі не підтвердили факт добровільної участі в організації та проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території. Навпаки, допитані свідки зазначали, що бачили ОСОБА_3 у супроводі військових зі зброєю, вважає, що обвинувачена могла перебувати під психологічним тиском. Крім того, захисник вказала на відсутність в наданих стороною обвинувачення матеріалах оригіналів документів щодо участі ОСОБА_3 в організації та проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території. Зазначила про неналежність досліджених електронних документів, зокрема отриманих з всесвітньої мережі Інтернет, які могла створити будь яка особа. У зв`язку з викладеним просила виправдати її підзахисну за ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, сприяє забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Разом з тим, суд враховує, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку РФ частини території України є загальновідомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також "нормативними актами" самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, у зв`язку з чим ці факти не потребують окремого доказування в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.02.2025 №376 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" Новенська селищна територіальна громада, Мелітопольського району, Запорізької області, визнана тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 24.02.2022.

Також загальновідомим є факт створення на окупованих територіях України окупаційних адміністрацій, правоохоронних та інших владних органів.

Встановлені судом обставини підтверджуються показами свідків, отриманих під час їх допиту, а також дослідженими документами.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона до 26.09.2022 (до моменту виїзду з тимчасово окупованої території) жила у селищі Фруктове, Новенської сільської територіальної громади, Мелітопольського району, Запорізької області та добре знала ОСОБА_3 , так як вони разом навчалися в одній школі, вона бувала у неї вдома. В один із днів вересня 2022 року, коли вона знаходилась у селі Кирпичне, Мелітопольського району, Запорізької області, до воріт її будинку прийшли три жінки, одна з яких була ОСОБА_3 , та один російський військовий з автоматом. Вони принесли із собою прозору скриньку та повідомили, що пропонують її чоловіку проголосувати, так як він був прописаний за цією адресою. Зауважила, що жінки почували себе розкуто, вільно та спокійно в присутності військового. Стверджує, що ОСОБА_3 агітувала її вести дитину на навчання у школу, дуже раділа, що тепер їй не доведеться виплачувати кредит АТ " ІНФОРМАЦІЯ_6 ". Свідок пояснила, що усі хто хотів виїхати з тимчасово окупованих територій мали таку можливість, чому ОСОБА_3 не виїхала пояснити не може, але додала, що остання раділа приходу росії та навіть їздила до Криму.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що він до 25.09.2022 (до моменту виїзду з тимчасово окупованої території) жив у селі Кирпичне, Мелітопольського району, Запорізької області та знайомий з ОСОБА_3 , яка працювала вчителькою молодших класів у ІНФОРМАЦІЯ_7 . Зауважив, що ОСОБА_3 , разом ще з двома жінками та військовим РФ, приходили до нього до дому з урною для голосування з гербом РФ на ній. Стверджує, що жінки в присутності військового вели себе вільно та весело, ходили офіційно як члени виборчої комісії. Бачив, як вони 3-4 дні їздили на автомобілі по селу у дні голосування, клеїли плакати щодо референдуму на клубі в селі. Пояснив, що ОСОБА_3 , якщо б хотіла, то мала усі можливості для виїзду з тимчасово окупованої території, проте цього не зробила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона проживала на окупованій території до 02.09.2022 та працювала у відділі освіти, у зв`язку з чим знала ОСОБА_3 , яка працювала у школі вчителем. Їй відомо, що ОСОБА_3 пропагувала введення освіти за стандартами РФ, приймала активну участь у розробці методичок, у травні-червні 2022 року погодилась працювати у школі під керівництвом представників РФ. Зауважила, що у серпні велась активна підготовка до проведення референдуму, члени комісії ходили по дворах та розпитували людей чи будуть вони голосувати. Зі слів інших вчителів, їй відомо, що ОСОБА_3 також ходила по дворах людей та вела опитування щодо референдуму. На її думку, ОСОБА_3 приймала участь у організації та проведенні референдуму добровільно, так як була можливість відмовитись, та виїхати з окупованих територій через м. Василівка, Запорізької області або АР Крим.

Під час судового розгляду були досліджені наступні документи:

- група документів, що засвідчують відповідність окремих проведених слідчих (розшукових) та процесуальних дій вимогам закону та належними особами, початок і рух кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, наявність інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, такі як: витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань; повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; рапорт слідчого про самостійне виявлення кримінального правопорушення; постанови про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні; доручення керівника органу досудового розслідування про проведення досудового розслідування; постанови про зміну групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні; постанови про призначення (визначення та зміну) групи прокурорів у кримінальному провадженні; постанови про доручення проведення слідчих (розшукових) дій; постанови прокурора про об`єднання та виділення матеріалів досудового розслідування в окреме кримінальне провадження, тощо (т.1 а.с.177-203);

- клопотання слідчого та ухвала слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_8 від 30.01.2025 по справі № 331/475/25, згідно якої до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави (т.1 а.с.204-214);

- клопотання слідчого, матеріали оцінки вартості майна (звіт про незалежну оцінку квартири з додатками) та ухвала слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_8 від 31.01.2025 по справі № 331/475/25, згідно якої накладено арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру (загальною площею 26,4 кв.м., житловою площею 8,7 кв.м.), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , шляхом заборони відчуження. (т.1 а.с.215-249);

- клопотання слідчого, ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 08.11.2024 по справі № 331/1154/23, згідно якої надано слідчим тимчасовий доступ до документів, що перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_10 щодо документування паспортом громадянина України ОСОБА_3 та протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05.12.2024 з додатками (т.2 а.с.1-12);

- протокол огляду від 04.11.2024 з відповідними фотознімками та оптичним диском DVD-R зі збереженими файлами, згідно якого слідчим, за участю спеціаліста ОСОБА_10 , оглянуто інформацію розміщену у мережі Інтернет, зокрема в соціальних мережах, а також в системі миттєвого обміну повідомленнями "Telegram", що містить відомості щодо організації та проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області, в тому числі розпорядчі документи окупаційної адміністрації щодо проведення такого референдуму, створення виборчих комісій, тощо (т.2 а.с.13-32);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.07.2024 з додатками, згідно з яким свідок ОСОБА_11 серед пред`явлених фотознімків впізнала ОСОБА_3 під № 3, про яку давала покази на допиті (т.2 а.с.33-35);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2025 з додатком, згідно з яким свідок ОСОБА_8 серед пред`явлених фотознімків впізнав ОСОБА_3 під № 3, про яку давав покази на допиті (т.2 а.с.36-38);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2025 з додатком, згідно з яким свідок ОСОБА_7 серед пред`явлених фотознімків впізнала ОСОБА_3 під № 3, про яку давала покази на допиті (т.2 а.с.39-41);

- документи, що характеризують особу обвинуваченої чи містять інформацію щодо місця проживання, інформація щодо притягнення до кримінальної відповідальності, наявність майна тощо, а саме: вимога ІНФОРМАЦІЯ_11 за Вих. №59/14/7803ві від 23.10.2024 та довідка № від 23.10.2024, згідно якої відносно ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження №0002482 від 28.12.2022; лист органу ДРАЦС щодо наявних в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відносно ОСОБА_3 актових записів про її народження та народження дитини; довідка лікаря КНП " ІНФОРМАЦІЯ_12 " Запорізької обласної ради від 23.10.2023 щодо відсутності обвинуваченої на обліку у лікаря нарколога; відповідь ІНФОРМАЦІЯ_13 №21-24-2888 від 05.11.2024, що ОСОБА_3 не обиралась та не є народним депутатом України, відомостей про обрання останньої депутатом місцевої ради до ЦВК не надходило; відповідь ІНФОРМАЦІЯ_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_15 (філія ІНФОРМАЦІЯ_16 ) №59/14/502ві від 21.01.2025, щодо відсутності зареєстрованих за ОСОБА_3 транспортних засобів ; інші документи (т.2 а.с.42-53);

- ухвала слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_17 від 23.01.2025 ЄУН 4807/436/25. Вказаною ухвалою надано дозвіл на використання у кримінальному провадженні № 0000100 від 20.01.2025 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні передбаченого ч.2 ст.28 ч.5 ст.111-1 КК України кримінального правопорушення інформації, яка міститься у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем № 59/28/336т від 29.01.2023 та додатку до нього DVD-R диск № 59/17/100т від 29.01.2023, а також процесуальних документах, на підставі яких вказану інформацію отримано, а саме: клопотання слідчого № 59/14/К-19т від 14.01.2023, постанови про доручення проведення негласних слідчих (розшукових) дій №59/14/77т від 19.01.2023 та ухвали ІНФОРМАЦІЯ_17 № 10/190т від 19.01.2023, отриманих і складених рід час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002311 від 28.11.2022 (т.2 а.с.61-62);

- постанова прокурора про виділення матеріалів кримінального провадження від 23.01.2025, якою виділено з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0002311 від 28.11.2022 до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000100 від 20.01.2025 наступні документи та матеріали: копія клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової дії №59/14/К-19т від 14.01.2023 (розсекречено); копію ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_17 №10-190т від 19.01.2023 (розсекречено); копію постанови про доручення проведення негласних слідчих (розшукових) дій №59/14-77т від 19.01.2023 (розсекречено); копію протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/28/336т від 29.01.2023 (розсекречено), DVD-R диском №59/28/100т від 29.01.2023 (розсекречено) від 23.01.2025; протокол виготовлення копії додатку до протоколу №59/28/336т від 29.01.2023 (розсекречено), DVD-R диску №59/28/100т від 29.01.2023 (розсекречено) від 23.01.2025; копію диску формату DVD-R №59/28/100т від 29.01.2023 (розсекречено), який є додатком до протоколу №59/28/336т від 29.01.2023 (розсекречено) (т.2 а.с.63-64) та копії вищевказаних виділених матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0002311 від 28.11.2022, в яких зафіксовані відомості, зокрема щодо участі ОСОБА_3 в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області (т.2 а.с.65-т.3 а.с.72).

- протокол огляду від 24.01.2025, згідно якого слідчим оглянуто копію додатку до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/28/336т від 29.01.2023, а саме копії DVD-R диску №59/28/100т від 29.01.2023 (які у встановленому законом порядку розсекречені актом №59/14/29дск від 15.02.2023), які містять інформацію щодо організації та проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області, скріншоти з низки чатів з месенджеру "Телеграм", де відбувається спілкування представників окупаційної влади відносно процесів підготовки та безпосереднього проведення незаконного референдуму, також в даному протоколі наявні документи, що підтверджують зайняття ОСОБА_3 посади члена виборчої комісії (т.3 а.с.73-94);

- клопотання прокурора та ухвала слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_17 від 23.01.2025 ЄУН 4807/432/25. Вказаною ухвалою надано дозвіл на використання у кримінальному провадженні № 0000100 від 20.01.2025 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.5 ст.111-1 КК України, інформації, яка міститься у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем № 59/14/1031т від 13.11.2022 та додатку до нього DVD-R диск №59/14/545т від 13.11.2022, а також процесуальних документах, на підставі яких отримана вказана інформація, а саме клопотанні слідчого №59/14/К-1471т від 12.09.2022 та ухвалі ІНФОРМАЦІЯ_17 №10/3903т від 14.09.2022, отриманих і складених під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000102 від 29.03.2022 (т.3 а.с.95-99);

- постанова прокурора про виділення матеріалів кримінального провадження від 23.01.2025, якою виділено з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000102 від 29.03.2022 до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000100 від 20.01.2025 наступні документи та матеріали: копія клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії №59/14/К-1471т від 12.09.2022 (розсекречено); копію ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_17 №10-3903т від 14.09.2022 (розсекречено); копію протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/1031т від 13.11.2022 (розсекречено) з додатком DVD-R диском №59/14/545т від 13.11.2022 (розсекречено); протокол виготовлення копії додатку до протоколу №59/14/1031т від 13.11.2022 (розсекречено), DVD-R диску №59/14/545т від 13.11.2022 (розсекречено) від 23.01.2025; копію диску формату DVD-R №59/14/545т від 13.11.2022 (розсекречено), який є додатком до протоколу №59/14/1031т від 13.11.2022 (розсекречено) та копії вищевказаних виділених матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000102 від 29.03.2022, які містять відомості щодо організації та проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області (т.3 а.с.100-124);

- протокол огляду від 24.01.2025, згідно якого слідчим оглянуто копію додатку до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14-1031т від 13.11.2022 (розсекречено), а саме копії DVD-R диску №59/14-545т від 13.11.2022 (розсекречено), які містять інформацію та файли щодо місцезнаходження дільничних виборчих комісій на окупованих територіях Запорізької області, анкетні дані голів дільничних виборчих комісій, співробітників здійснюючих охорону громадського порядку на дільничних виборчих комісій та виїзних груп (т.3 а.с.125-135);

Надаючи правову оцінку дослідженим доказам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, що передбачено ст. 85 КПК України.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ст. 86 КПК України).

Достовірність доказів це їхня здатність правильно та об`єктивно відображати інформацію про певні факти.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст. 94 КПК України).

Оцінюючи показання свідків, що були отримані в порядку передбаченому КПК України, шляхом безпосереднього допиту в судовому засіданні під час судового розгляду даного кримінального провадження, суд враховує, що вказані особи особисто спостерігали як ОСОБА_3 приймала участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, її поведінка свідчила про добровільне вчинення вказаного діяння, за попередньою змовою групою осіб, тобто вказані свідки повідомили фактичні дані як щодо події кримінального правопорушення так і винуватості обвинуваченої у його вчиненні, а також розповіли про обставини за яких вони стали свідками вказаних подій, тому суд вважає такі покази належними та допустимими доказами і приймає їх як такі, що прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для цього кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження документи з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку про те, що всі вони за своїм змістом несуть інформацію, яка має доказове значення, зокрема підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, тобто є належними доказами в розумінні ст. 85 КПК України.

При цьому, суд відхиляє доводи захисника обвинуваченого про відсутність належних та достатніх доказів добровільної участі ОСОБА_3 в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.

Суд вважає, що обвинувачена усвідомлювала факт окупації та агресії з боку Російської Федерації, організацію та проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, здійснювала свідомо, умисно, добровільно за власним волевиявленням. Про вказані обставини свідчать покази свідків і досліджені документи, зокрема матеріали НСРД, які в сукупності з іншими доказами є допустимими і достовірними. Покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 достатньо свідчать про те, що ОСОБА_3 добровільно приймала участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 діяла не добровільно, виконувала обов`язки під психічним впливом чи фізичним примусом, такі дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала їй чи іншим особам, або інтересам держави.

Також суд враховує і те, що обвинувачена ОСОБА_3 не вживала заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України.

Вказані обставини у сукупності вказують на необґрунтованість доводів захисника ОСОБА_5 , яка заперечувала добровільність участі в організації та проведенні незаконного референдуму обвинуваченою ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території.

Слід зазначити, що чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце, це діяння містить склад злочину, передбачений ч.2 ст.28 ч.5 ст.111-1 КК України, обвинувачена винна у його вчиненні, тому вважає за необхідне ухвалити обвинувальний вирок і призначити покарання обвинуваченій.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення (ст.65 КК України).

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує обставини, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного нею злочину, який віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, об`єктом якого стали суспільні відносини, пов`язані зі збройною агресією росії та національною безпекою України, наявність прямого умислу, наслідки вчиненого нею діяння, її ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, позицію сторони обвинувачення та захисту з приводу покарання, також суд враховує характеристику особи обвинуваченої, яка полягає в тому, що вона є особою працездатного віку, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась, переховується на тимчасово окупованій території України.

З урахуванням усіх обставин, загальних засад призначення покарання, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.28 ч.5 ст. 111-1 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна та з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Цей захід примусу внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченої, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень Закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.

Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачена можливість застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Таке додаткове покарання щодо ОСОБА_3 є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею кримінальних правопорушень, оскільки забезпечить у сукупності з іншими складовими покарання найбільший виховний ефект покарання.

При цьому, визначаючи розмір призначеного покарання, суд враховує той факт, що обвинувачена ОСОБА_3 як громадянка України, вчинила злочин в період встановленого в Україні воєнного стану, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, і що свідчить про те, що злочин має підвищену суспільну небезпечність, вчинила цей злочин умисно з прямим умислом, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої неможливе без реального відбування покарання.

Також з огляду на вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання обвинуваченій, не вбачає підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 основного покарання у вигляді позбавлення волі, то строк відбування нею покарання слід рахувати з часу її фактичного затримання.

Строк додаткового покарання слід обчислювати відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України.

Враховуючи те, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 30.01.2025 (а.с.210-214 т.1) в порядку, визначеному ч. 6 ст. 193 КПК України, обвинуваченій обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити незмінним.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.297-1, 323, 368, 370-371, 373, 374 376, 395, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування, а також організаціях, що надають публічні послуги строком на строк 14 (чотирнадцять) років, з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності.

Строк відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати ОСОБА_3 з моменту її фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування, а також організаціях, що надають публічні послуги обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_3 основного покарання у вигляді позбавлення волі.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інформацію про ухвалення вироку розмістити у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1