Справа №523/401/26
Провадження №1-кс/523/1036/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 в його присутності, про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за № 0000011 від 03.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ відділу поліції № 3 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 03.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Пересипської окружної прокуратури міста Одеси.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.01.2025 року о 12:35 год. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Кіа Sportage, р.н. НОМЕР_1 , по вул. Чорноморського козацтва, 4, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, доставлений до МКЛ 11, амбулаторне лікування.

02.01.2026 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий автомобіль «Кіа Sportage», р.н. НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_2 , який в наступному був поміщений на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів № 6 ГУНП за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 27/1.

03.01.2026 відомості про вказану дорожньо-транспортну подію, тобто про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011, та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.

Автомобіль «Кіа Sportage», р.н. НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_2 , був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор в ході розгляду підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити.

Власник автомобіля до судового засідання не прибула, була повідомлена належним чином, заяв або клопотань не подавала.

За ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1.підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2.призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3.є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4.одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Встановлено, що вказаний транспортний засіб, є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину.

Враховуючи те, що в ході досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність накласти арешт на майно, яке являється доказом злочину, а саме: автомобіль «Кіа Sportage», р.н. НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_2 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за № 0000011 від 03.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль «Кіа Sportage», р.н. НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_2 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 28.04.2025 ТСЦ № 3245, належить ОСОБА_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_4 , -

Із правом вилучення вищезазначеного транспортного засобу у власника та користувача, із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1