Справа № 1-2/12
Провадження № 1/590/1/25
ПОСТАНОВА

іменем України

28.10.2025 року Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора заступника керівника Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_4 про відновлення провадження по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України, та його звільнення від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, закриття кримінальної справи

ВСТАНОВИВ:

Прокурор - заступник керівника Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_4 11.07.2025 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить відновити провадження по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України, та звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу відносно останнього закрити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала вказане клопотання та просила його задовольнити.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час, дату та місце підготовчого судового засідання.

Дослідивши клопотання та матеріали провадження, заслухавши думку прокурора, суд дійшов наступних висновків.

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

На підставі Постанови Ямпільського районного суду Сумської області від 13.10.2025 у Справі №1-68/2006р ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд, на тримання під вартою. Оголошено розшук підсудного.

Постановою Ямпільського районного суду Сумської області від 20.12.2025 кримінальну справу відносно ОСОБА_6 обвинуваченого за ч.2 ст.187 КК України виділено в окреме провадження в зв`язку з його розшуком та присвоєно №1/142.

Згідно з матеріалами справи, зокрема обвинувального висновку /а.с. 132-139/ 26.03.2006 в с.Ямпіль, близько 17.00 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебуваючи на вул.Куйбишева, діючи з хуліганських мотивів та з метою відкритого викрадення майна з застосуванням фізичної сили, протиправно викрали майно та завдали тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 мешканцю с.Ямпіль. Такі дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України.

З матеріалів справи також встановлено, що 03.08.2006 в суді відбулася зміна обвинувачення на ч.2 ст.187 КК України.

Шосткинським РУП ГУНП в Сумській області за фактом встановлення місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було заведено ОРС категорії «Розшук» №77 від 13.06.2022, та оголошено в державний розшук. Проводяться всі необхідні оперативно-розшукові заходи направлені на встановлення місцезнаходження розшукуваного.

Згідно інформації Ямпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №47/31.15/11/25 від 16.05.2025 в архіві відділу актовий запис про державну реєстрацію смерті відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній.

Згідно Вимоги про судимість на ОСОБА_6 наявні дані про його розшук, обрання запобіжного заходу: арешт, ст.187 ч.2, ст..186 ч.2 КК України.

Згідно з ч.1 ст.5 КПК України 2012 року процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього кодексу, чинними на момент початку такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до п.11 Перехідних положень КПК України 2012 року кримінальні справи, які до набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурора з обвинувальним висновком розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України, визначені перешкоди для цього відсутні, як і відсутні обставини, які б свідчили про неможливість застосування ч.2 ст.49 КК України, зокрема, щодо граничних строків давності 15 років.

Відповідно до ст.282 КПК 1960 року, якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підставі для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.

Відповідно до ч.6 ст.7 КПК 1960 року, особа може бути за вироком суду звільнена від відповідальності чи покарання на підставах, передбачених статтями 49 і 74 Кримінального кодексу України.

Статтею 7-1 КПК 1960 року, передбачені підстави закриття кримінальної справи, відповідно до п.5 ч.1 якої провадження в кримінальній справі може бути закрито судому у зв`язку із закінченням строків давності, а статтею 11-1 КПК 1960 року передбачений порядок звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до ч.2 якої, суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК та у порядку, встановленому КПК.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Статтею 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, а також обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2 ст.49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Так, чинна ч.1 ст.49 КК передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

На підставах, передбачених ст. 49 КК, особа також може бути звільнена судом від покарання (ч. 5 ст. 74 КК), зокрема у випадку, коли особа заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК та закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно висновку Об`єднаної палати касаційного кримінального суду ВСУ, викладеному в постанові від 06.12.2021 року (справа №521/8873/18), щодо належного застосування положень ст.49, ч.5 ст.74 КК об`єднана палата звертає увагу на обов`язок судів першої та апеляційної інстанцій, роз`яснити особі, яка притягається до кримінальної відповідальності, що у разі, якщо на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчилися строки давності притягнення її до кримінальної відповідальності, то це є правовою підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення має наслідком закриття кримінального провадження. Крім того, цій особі має бути роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цих мотивів та наслідки такого заперечення.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності можливо тільки за її згодою та на підставі відповідного клопотання.

Згідно з ст.262 КПК 1960р. Розгляд справи в засіданні суду першої інстанції відбувається з участю підсудного, явка якого до суду є обов`язковою.

Згідно ст. 282. КПК 1960 р. Якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 72, 8, 9, 10, 111 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.

Місця знаходження підсудного ОСОБА_9 на момент розгляду даного клопотання встановлено не було.

Згоди на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав підсудний ОСОБА_9 не надав.

За відсутності відповідного клопотання, а також згоди обвинуваченого на застосування щодо нього положень ст.49 КК України, суд вправі звільнити особу лише від покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України.

Відповідно до постанови ККС від 23.02.2021 у справі № 397/42/20 (провадження № 51-5156км20) Суд може прийняти рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення ст.284 КПК).

ККС прийшов до висновку, що приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора і закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків, визначених у ст.49 КК, однак із вказівкою на встановлення конкретних осіб, які причетні до вчинення злочину, суд допустив суперечність з нормою КПК, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відсутність обвинуваченого, який перебуває в розшуку, унеможливлює розгляд вказаного клопотання, оскільки прийняття рішення на закриття справи з нереабілітуючих підстав за відсутності згоди підсудного на таке закриття та без його участі, призвело б до непоправного порушення права підсудного/обвинуваченого на захист.

Встановивши вищезазначені обставини, за відсутності згоди підсудного на закриття справи з нереабілітуючих підстав, доходжу висновку про неможливість звільнення ОСОБА_9 на підставі ст.49 КК України від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, ч.5 ст.74, ст.49 КК України, ст. 7, 7-1, 11-1, 248, 262, 282 КПК України в редакції 1960р., суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора заступника керівника Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_4 про відновлення провадження по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України, та його звільнення від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, закриття кримінальної справи відмовити.

На ухвалу, постанову суду протягом 7 /семи/ діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до Сумського апеляційного суду.

Ухвала, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1