УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17.11.2025, визнання бездіяльності та зобов`язання слідчих вчинити певні дії, в рамках кримінального провадження №0000591, внесеного до ЄРДР 15.11.2025, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17.11.2025, визнання бездіяльності та зобов`язання слідчих вчинити певні дії, в рамках кримінального провадження №0000591, внесеного до ЄРДР 15.11.2025.

Заявник вважає, що постанова винесена слідчим невмотивована, оскільки ОСОБА_3 є потерпілим в рамках кримінального провадження №0000591, а тому підлягає скасуванню. Крім того, заявник просить визнати бездіяльність слідчих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , які не надали йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також зобов`язати слідчого ОСОБА_4 або його керівництво надати йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, в попередньому судовому засіданні слідчим ОСОБА_4 було надано копію постанови про визначення підслідності у кримінальному провадженні №0000591 за Четвертим СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованому у м. Хмельницький.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя встановив наступне.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2025, відділенням поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області було внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 03.10.2025 про вчинення кримінального правопорушення, а саме перевищення влади та службових повноважень працівниками поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В рамках вказаного провадження ОСОБА_3 15.11.2025 звернувся з клопотанням про надання йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого. ОСОБА_3 звертає увагу на те, що необхідність вручення пам`ятки передбачена саме у відповідь на прийняття його заяви про вчинення кримінального правопорушення проти нього. Зокрема, згідно ч.2 ст.55 КПК права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, тобто заявник переконаний, що він є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 17.11.2025 було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 .

Підставою для відмови є те, що у вказаному кримінальному провадженні відсутні відомості на підтвердження факту заподіяння будь-якої шкоди ОСОБА_3 , а тому клопотання є передчасним. Вказаною постановою ОСОБА_3 фактично відмовлено у визнанні потерпілим.

Обов`язок слідчого/дізнавача/прокурора розглянути клопотання, що подано особою, якій КПК України надано таке право, передбачено частиною 1 статті 220 КПК України.

Згідно із статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, слідчий відповідно до приписів вказаної статті наділений повноваженням як задовольнити клопотання, так і відмовити (повністю або частково) з винесенням постанови, в якій мають бути викладені мотиви такої відмови.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини. При цьому мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, про що належним чином, в передбачені законодавством строки, повідомлено заявника.

Оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що відсутні підстави для скасування постанови, винесеної слідчим ОСОБА_4 , оскільки остання винесена відповідно до вимог ст. ст. 110, 220 КПК України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що постановою прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_10 визначено підслідність кримінального провадження №0000591 за четвертим СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому.

Таким чином, на момент розгляду скарги, ані слідчим ОСОБА_4 , ані іншими слідчими СВ відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області не здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Аналізуючи у сукупності вищевикладені обставини та оцінюючи вимоги скарги у відповідності до норм діючого законодавства, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги скарги ОСОБА_3 в частині зобов`язання слідчих СВ відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області вчинити певні дії не підлягають до задоволення.

Звертатися з клопотаннями у порядку ст.55 КПК України про визнання потерпілим та ст. 220 КПК України заявник має право виключно до слідчого органу досудового розслідування, який здійснює розслідування у даному кримінальному провадженні.

Щодо вимог скарги про визнання бездіяльності слідчих та зобов`язання вручити пам`ятку потерпілого, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, вимоги скарги щодо визнання бездіяльності відповідних слідчих протиправною та незаконною, не підлягають задоволенню, оскільки не входять до повноважень слідчого судді.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Враховуючи відомості встановлені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17.11.2025, визнання бездіяльності та зобов`язання слідчих вчинити певні дії, в рамках кримінального провадження №0000591, внесеного до ЄРДР 15.11.2025 відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя