Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2025 року м. Рівне

Справа № 556/3288/24

Провадження № 11-кп/4815/390/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої продовжено застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 січня 2025 року, якою задоволено заяву медичної частини (№76) філії Державної установи (далі ДУ) «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Волинській та Рівненській областях та продовжено ОСОБА_5 на строк 6 місяців застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 січня 2025 року задоволено заяву медичної частини (№76) філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Волинській та Рівненській областях.

Продовжено ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Броди Ратнівського району Волинської області, застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на строк 6 місяців.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить вказане судове рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви медичної частини (№76) філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Волинській та Рівненській областях та припинити стосовно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На обґрунтування цих вимог зазначила, що судом не враховано пояснення представника лікувального закладу, згідно якої у засудженого ОСОБА_5 покращився стан здоров`я, пояснення самого ОСОБА_5 , який вказував що здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 та особи, стосовно якої продовжено примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_4 щодо законності оскаржуваної ухвали та залишення її без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з матеріалами судової справи, 18.08.2022 Ковельським міськрайонним судом Волинської області ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки 2 місяці позбавленні волі. Застосовано до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, яке повинно надаватись за місцем відбування покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)», де йому надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Як було встановлено місцевим судом, ОСОБА_5 хворіє хронічним психічним захворюванням. Зокрема, відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №3 від 30.09.2024 на даний час засуджений ОСОБА_5 має потребу у раніше застосованих заходах медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Окрім того, під час апеляційного розгляду прокурором було надано надано копію висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №29 від 02.07.2025, відповідно до якого засуджений ОСОБА_5 на даний час потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 95 КК України у разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Аналогічні положення щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру містить і ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з якою продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або зміну застосування такого заходу.

Окрім того, як визначено положеннями ч.ч. 2, 3 статті 514 КПК зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок зміни у стані її здоров`я відпала потреба у раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 КК України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається акт комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Під час розгляду справи місцевим судом було заслухано завідувача медичної частини (№76) філії ДУ «Центр охорони здоров`я» ДКВС України у Волинській та Рівненській областях ОСОБА_8 , який підтримав заяву підтримав, пояснивши, що на даний час у стані пацієнта засудженого ОСОБА_5 спостерігається лише покращення, однак, стійкої ремісії психічного стану не спостерігається, через що він потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру, визначених раніше.

Щодо доводів захисника про неврахування місцевим судом пояснення самого ОСОБА_5 , який зазначав, що здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними, його психічний стан покращився, то, враховуючи встановлені обставини цього провадження, думка особи, якій надається психіатрична допомога не має вирішального значення.

Зокрема, приписами ч. ч. 2, 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Під час апеляційного розгляду стороною захисту не було надано доказів, які б спростовували висновки місцевого суду щодо необхідності у продовженні надання засудженому ОСОБА_5 надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала місцевого суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 січня 2025 року, якою задоволено заяву медичної частини (№76) філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Волинській та Рівненській областях та продовжено ОСОБА_5 на строк 6 місяців застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3