ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження за №0001561 від 02 грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

встановив:

10 грудня 2025 року до Чугуївського міського суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження за №0001561 від 02 грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з поданим клопотанням, у провадженні СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0001561 від 02 грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Встановлено, 01.12.2015 року до чергової частини Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 надійшла заява про те, що 01.12.2015 року приблизно о 18:50 год. невідома особа перебуваючи на вул. Жовтневої революції, м. Чугуїв, Харківської області навпроти будинку №67 відкрито, шляхом ривку заволоділа її жіночою сумкою в якій знаходилося майно, чим завдала останній матеріальних збитків.

Під час досудового розслідування були проведені слідчі розшукові дії, спрямовані на встановлення осіб, які у кримінальному провадженні та особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

В порядку ст.40 КПК України неодноразово надавалися доручення оперативним підрозділам на проведення слідчих дій з метою встановлення особи, яка вчинила правопорушення, свідків правопорушення та місце знаходження викраденого майна.

Згідно рапортів оперативного підрозділу, на причетність до скоєного кримінального правопорушення були відпрацьовані особи, раніше судимі за скоєння аналогічних правопорушень, в ході чого позитивної для слідства інформації виявлено не було.

Особу, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлено.

Таким чином, проведеними слідчими (розшуковими) діями встановити особу, причетну до скоєння зазначеного правопорушення не виявилося можливим, правопорушення залишаться не розкритим.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України (в редакції на момент скоєння цього правопорушення) грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб - карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України частини першої цієї статті.

Оскільки встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001561 від 02 грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а з дня вчинення цього правопорушення минуло більше десяти років, то на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України дане кримінальне провадження підлягає закриттю.

В підготовче судове засідання прокурор не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій клопотання підтримала, просила задовольнити та розглянути за її відсутності.

Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом без обтяжуючих обставин є нетяжким злочином.

Згідно зі ст. 12 КК України, злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, відноситься до нетяжких злочинів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Таким чином, закон чітко та імперативно встановлює граничний строк існування кримінального переслідування.

Згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю у разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З матеріалів провадження вбачається, що: особу правопорушника не встановлено; підозра нікому не повідомлялася; обвинувальний акт до суду не направлявся; строки давності, встановлені ст. 49 КК України, повністю сплинули.

Отже, наявні одночасно обидві обов`язкові умови, визначені п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, що унеможливлює подальше здійснення кримінального провадження.

Час у кримінальному праві це не просто відлік днів і років. Це межа, за яку держава вже не має права переслідувати. Строки давності це форма юридичного забуття, коли суспільна небезпека поступається місцем правовій визначеності.

Неможливість встановити особу правопорушника протягом тривалого часу свідчить не лише про складність розслідування, але й про втрату кримінальним провадженням своєї практичної процесуальної мети.

Зважаючи на те, що на час розгляду клопотання особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення не встановлено, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин сплинули, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 314, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження за №0001561 від 02 грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Кримінальне провадження за №0001561 від 02 грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням осіб, які вчинили кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 7 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1