Справа № 395/2094/25
Провадження № 1-кп/395/86/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника -адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Новомиргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000330 від 27.07.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелене Новомиргородського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2025 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України № 2102-1X «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 та який продовжений Указом Президента України від 15 квітня 2025 року № 235/2025 та затвердженим Законом України від 16 квітня 2025 року № 4356-ІХ, перебував за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 . Під час спілкування ОСОБА_6 попросив ОСОБА_4 придбати йому продукти харчування та передав останньому власну банківську карту з номером рахунку (ІВАN): НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», при цьому повідомивши персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код).

В цей же день, після придбання продуктів харчування, ОСОБА_4 , маючи доступ до зазначеної банківської карти при перевірці балансу виявив на зазначеному рахунку наявність грошових коштів та в цей час у нього виник єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів наявних на картковому рахунку ОСОБА_6 .

Реалізовуючи єдиний злочинний намір на викрадення грошових коштів, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, 14 липня 2025 року о 07 год 10 хв через банкомат № 01000002, ВRANСН 10010-0144, розташований по вул. Шевченка, 71, м. Новомиргород, Новоукраїнського району. Кіровоградської області, знаючи персональний ідентифікаційний номер платіжної картки (пін-код) з номером рахунку (ІВАN): НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , шляхом введення електронних даних на табло банкомату, виконав одну транзакцію в розмірі 10000 гривень з зазначеного карткового рахунку. Після чого, 18 липня 2025 о 10 год 52 хв перебуваючи в магазині «Аврора», ОСОБА_4 шляхом використання мобільного терміналу виконав дві транзакції в розмірі 1149 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Крім того, в процесі здійснення таємного викрадення грошових коштів з рахунку (ІВАN): НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи.

Реалізуючи злочинний намір, 14.07.2025 о 07 год 10 хв ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату № 01000002, ВRANСН 10010-0144, розташованого по вул. Шевченка, 71, м. Новомиргород, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, шляхом використання програмно-технічного пристрою виконав одну транзакцію в розмірі 10000 гривень, чим втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «ПриватБанк», а саме без згоди та відома власника банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», ІВАN: НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 , здійснив вхід до особового рахунку.

В результаті своїх незаконних дій, ОСОБА_4 здійснив несанкціоноване використання інформації, яка зберігається та обробляється в інформаційної (автоматизованої) системі «Приват24», яка належить АТ КБ «Приватбанк» та отримав інформацію про поточний стан рахунку потерпілого ОСОБА_6 , що відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», є банківською таємницею, а також отримав безпосередній доступ до вищезазначеного банківського рахунку ОСОБА_6 та можливості здійснювати банківські операції за ним, а також можливість подальшого отримання адміністративних (державних), фінансових, комерційних та інших послуг у мережі Інтернет від його імені.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.361 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 21.10.2025 року між прокурором Новомиргородського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , останній беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання у виді позбавлення волі з урахуванням ст.70 КК України строком на 5 (п`ять) років; на підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 необхідно звільнити з випробуванням з встановленням йому іспитового строку.

За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 засвідчив, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину у вчиненні кримінальних правопорушень. Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 за ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України, відносяться до кримінального проступку, тяжкого злочину, протиправними діями обвинуваченого шкода заподіяна державі та правам потерпілого ОСОБА_6 . Потерпілий надав згоду прокурору на укладення угоди. Прокурор у судовому засіданні наполягав на укладенні угоди про визнання винуватості, обвинувачений та його захисник також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4,6 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, обвинувачений в повному обсязі визнав свою винуватість, що підтверджено ним в судовому засіданні та погодився на призначення узгодженого покарання.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

До набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 підстав для обрання запобіжного заходу немає, оскільки відповідних клопотань щодо застосування запобіжного заходу до суду не надійшло.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 468-469, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.10.2025 року між прокурором Новомиргородського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.4, ст.361 ч.1 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст.361 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням з встановленням йому іспитового строку на 1 (один) рік, зобов`язавши його у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7