Справа № 570/5199/19
номер провадження 1-в/570/307/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Веліхово, Володимирецького району, Рівненської області, громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, судимого

26.06.2020 р. Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки (https://reyestr.court.gov.ua/Review/90056151), 02.12.2020 р. Рівненським апеляційним судом залишено без змін вирок суду І інстанції (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93390687), 22.09.2021 р. ККС ВС залишено без змін вирок суду І інстанції та ухвалу апеляційного суду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/99926604), 24.03.2023 р. звільнений із установи виконання покарань за повним відбуттям строку основного покарання,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним клопотанням про умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання призначеного вироком суду у виді позбавленням права керувати транспортними засобами відповідно до ст. 81 КК. В обґрунтування клопотання зазначено, що засуджений після відбування основного покарання у виді позбавлення волі (яке він відбув повністю в установі виконання покрань) та перебуваючи на обліку органу пробації щодо відбування зазначеного додаткового покарання - характеризується позитивно, правопорушень не вчиняв, має намір працевлаштуватися водієм навантажувача. За вказаних обставин вважає наявними підстави для застосування щодо додаткового покарання ст. 81 КК.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти вказаного клопотання засудженого вказуючи про відсутність передбачених ст. 81 КК підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання додаткового покарання. Зазначив, що сама лише позитивна характеристика засудженого та відсутність відомостей про вчинення ним правопорушень після звільнення із установи виконання покарань, де він відбував основне покрання у виді позбавлення волі є недостатніми для застосування ст. 81 КК. Своє виправлення, для застсоування умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, засуджений повинен довести не лише сумлінною поведінкою, але й ставленням до праці. Оскільки після звільнення із установи виконання покарань, засуджений протягом тривалого періоду не працевлаштований, та зазначена у ст. 81 КК складова доведеності виправлення, а саме сумлінне ставленням до праці не може вважатися підтвердженою. Крім того, засуджений був визнаний у вчиненні злочину у сфері безпеки дорожнього руху в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть неповнолітнього.

Представник органу пробації підтвердив відомості про перебування засудженого на обліку у зв`язку із відбуванням додаткового покарання, виконання ним вимог Кримінально виконавчого кодексу України, позитивну характеристику, відсутність відомостй про вчинення правопорушень. Щодо вирішення клопотання засудженого покладався на розсуд суду.

Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого з підстав та обґрунтувань, наведених у ньому. Засуджений ОСОБА_6 пояснив щодо своєї поведінки в період відбування додаткового покарання, просив задовольнити його клопотання.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши клопотання, додані документи та матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 74 КК, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 81 КК особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідної частини строку покарання призначеного судом.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період відбування покарання, а не лише за час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Із матеріалів доданих до подання встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 26.06.2020 р. Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки (https://reyestr.court.gov.ua/Review/90056151), 02.12.2020 р. Рівненським апеляційним судом залишено без змін вирок суду І інстанції (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93390687), 22.09.2021 р. ККС ВС залишено без змін вирок суду І інстанції та ухвалу апеляційного суду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/99926604). 24.03.2023 р. звільнений із установи виконання покарань за повним відбуттям строку основного покарання,

За змістом вироку 23.09.2019 р. близько 20 год 57 хв в с. Застав`я, Рівненського району Рівненської області ОСОБА_6 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем ВАЗ 2108, допустив наїзд на неповнолітнього пішохода, який рухався у попутному напрямку, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду. Внаслідок ДТП неповнолітній пішохід загинув на місці події.

Частинами 1, 3 ст. 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Судовий розгляд питання про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р.).

У даному випадку позитивна характеристика засудженого та відсутність відомостей про вчинення ним правопорушень підтверджує його належну поведінку, яка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

При цьому, відсутність відомостей про працевлаштування засудженого та його ставлення до праці після звільненення із установи виконання покарань 24.03.2023 р. за повним відбуттям строку основного покарання унеможливлює встановлення обов`язкової складової для підтвердження виправлення засудженого у коротші строки, ніж визначено у вироку суду. У даному випадку заявлене засудженим та його захисником про намір засудженого працевлаштуватися не може собою замінювати залучення засудженого до праці та сумлінне його ставлення ставлення до виконуваної роботи.

Покликання зазначені у клопотанні засудженого про доведеність ним достатнього рівня його виправлення для умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання є передчасними та необґрунтованими. У даному випадку суд погоджується із думкою прокурора про недоведеність наявності підстав для задоволення вказаного клопотання засудженого, а також зазначає, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути постійним та послідовним упродовж усього строку покарання, для того щоб виправлення мало ознаки успішно завершеного у коротший строк, ніж той, який був визначений у вироку суду. Вказаний процес виправлення засудженого на даний час триває та не може вважатися успішно завершеним настільки, щоб зазначити про наявність підстав для застосування до засудженого положень статті 81 КК. Тому зазначається про відсутність підстав для застосування до засудженого положень статті 81 КК про умовно-дострокове звільнення.

Статтею 81 КК визначено право суду, а не покладається на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення засуджених від відбування покарання. Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд також враховує призначений вироком суду вид та строк покарання, тривалість невідбутого строку додаткового покарання, а також і те, що за обставинами кримінального провадження засуджений був визнаний винним у вчиненні ДТП під час керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого неповнолітній пішохід загинув на місці події.

Із урахуванням встановлених обставин, клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання засудженого не підлягає до задоволення. При прийнятті такого рішення суд враховує також і те, що призначення покарання, як захід примусу застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та полягає в передбаченому законом порядку позбавленні чи обмеженні прав і свобод засудженого. Через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ст. 74, 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 369, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про його умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини додаткового покарання призначеного 26.06.2020 р. Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, в порядку ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1