Справа № 643/59/26
Провадження № 1-кс/643/416/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка звернулася із скаргою ОСОБА_3 у режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000390 від 29.07.2014 за ч.2 ст.127 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова із вказаною скаргою, в обґрунтування якої вказав, що він, як потерпілий у кримінальному провадженні №0000390, 14.11.2025 звернувся до слідчого ТУ ДБР з клопотанням про визначення його електронної поштової адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 як засобу паралельного офіційного процесуального зв`язку; надсилання на вказаний e-mail копій процесуальних рішень/відповідей, з метою забезпечення реального, а не формального дотримання строків реагування та можливості своєчасного оскарження. 29.11.2025 слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання. Копію вказаної постанови йому вручено 29.12.2025, у зв`язку з чим, вимушений оскаржувати бездіяльність слідчого слідчому судді.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свою скаргу, просив задовольнити, з підстав, викладених у скарзі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, до його початку надав заяву, в якій вказав, що у кримінальному провадженні №0000390 від 29.07.2014 на клопотання потерпілого ОСОБА_3 , у тому числі, 29.11.2025, надано вмотивовану відповідь та надіслано на відому адресу його перебування у встановлений КПК спосіб. Разом з цим, повідомив, що кримінальне провадження №0000390 від 29.07.2014 за ч.2 ст.127 КК України, закрито 05.01.2026 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Перевіривши матеріали скарги, заслухавши доводи особи, яка звернулася до суду із скаргою, дослідивши заяву слідчого, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Формами закінчення досудового розслідування, виходячи з положень ст.283 КПК України є постанова про закриття кримінального провадження, звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Одночасно згідно з п.5 ч.1 ст.3 КПК України: «досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження».

Із заяви слідчого №390/1/15-02-2 від 06.01.2026 вбачається, що постановою слідчого від 05.01.2026 кримінальне провадження №0000390 від 29.07.2014 закрито, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Таким чином, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000390 від 29.07.2014 закінчено, а слідчий суддя може розглядати скарги сторони кримінального провадження лише під час досудового розслідування, тому скарга на рішення слідчого у кримінальному провадженні №0000390 від 29.07.2014 не підлягає розгляду у визначеному вказаними нормами закону порядку.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у рішеннях по справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Отже, оскільки, по даному кримінальному провадженню досудове розслідування закінчено, слідчий суддя позбавлений можливості розглядати подану скаргу, тому в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.214, 283, 307, 309 КПК України слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000390 від 29.07.2014 за ч.2 ст.127 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1