Справа № 953/6388/25
н/п 1-кп/953/855/25
"06" жовтня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пересічне, Дергачівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, солдату резерву взводу резерву солдатського складу роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -
24.06.2025 до Київського районного суду м. Харкова з Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Згідно клопотання, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за наступних обставин.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 82 від 20 березня 2023, солдата ОСОБА_4 зараховано на усі види забезпечень, а також призначено на посаду стрілець-санітар 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 9 штурмової роти НОМЕР_3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацію в особливий період.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв?язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.
Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби на посаді стрілця-санітара 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 9 штурмової роти НОМЕР_3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин, тимчасово, незаконно ухилитись від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд.
Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на посаді стрілець-санітар 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 9 штурмової роти НОМЕР_3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем, що проходить військову службу на посаді стрілець-санітар 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 9 штурмової роти НОМЕР_3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), нез`явився вчасно на службу без поважних причин.
Відповідно до доповіді про відсутність на військовій службі військовослужбовця віськової частини НОМЕР_2 , що проходить військову службу за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командира, самовільно залишив місце несення служби та не повернувся з лікування, а саме з місця постійної дислокації 9 штурмової роти НОМЕР_3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 , після чого проводив час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, солдат ОСОБА_4 в період з 22.05.2023 по 02.06.2025 включно, в умовах воєнного стану, незаконно постійно перебував поза межами місця несення військової служби, а саме військової частини НОМЕР_2 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 ,, та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.
За час відсутності у розташуванні військової частини НОМЕР_2 , яке розташоване у АДРЕСА_3 ,, солдат ОСОБА_4 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами території місця служби в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд, до 20 травня 2025 року, коли ОСОБА_4 виявила військова служба правопорядку, після чого ОСОБА_4 було направлено до ВЧ НОМЕР_1 , де він на теперішній час проходить військову службу.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця несення служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
Прокурор у підготовчому засіданні вказане клопотання просив задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора, повідомив про своє бажання повернутися до військової служби та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності. Вказав, що розуміє суть підозри та підставу звільнення від кримінальної відповідальності.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.
Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.
Нормою ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.
24.02.2022 Президентом України видано Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого, в Україні введено воєнний стан. Також, Президентом України видано Указ № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Відповідно до вимог Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової зголи командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
З конструкції положень ч. 5 ст. 401 КК України можна дійти висновку, що підставою цього виду звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язкова сукупність таких умов, як: особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; кримінальне правопорушення передбачене статтями 407, 408 КК України учинене під час дії воєнного стану; особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби; наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, 23.06.2025 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області про намір повернутися для продовження проходження військової служби в будь-якій іншій військовій частині Збройних Сил України.
Згідно з письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2025 № 9905, останній надає згоду на продовження військової служби солдату ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з наступним призначенням його на вакантну посаду солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_1 .
Підозрюваному роз`яснено суть і підстави звільнення від кримінальної відповідальності, його право на розгляд справи, але підозрюваний підтвердив, що бажає закриття справи, у зв`язку зі згодою продовжувати військову службу.
Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, добровільно повернувся для подальшого проходження служби, наявна письмова згода керівника з місця проходження служби, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закриттю.
Керуючись ст. 284 - 286, 288, 369 - 372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.
Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.
Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1