№707/2936/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002002 від 01.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Хутори Черкаського району Черкаської області, майстер зварювально-збиральної дільниці ТОВ «Агрегат Агро», освіта середня спеціальна, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, інвалідом, депутатом, адвокатом, учасником бойових дій не є, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 31 травня 2025 року близько 21 години 00 хвилин, керуючи автомобілем ЗАЗ Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 , деталі ходової частини, робочої гальмівної системи та рульового керування якого, відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СТ/178Е-25 від 07.07.2025, перебували у працездатному стані, та рухаючись по проїзній частині автодороги Р10 зі сторони вулиці Шевченка в селі Хутори Черкаського району в напрямку до перехрестя автодороги Р10 та автодороги Н16, під час здійснення маневру повороту ліворуч поблизу перехрестя з провулком Першотравневий в селі Хутори Черкаського району для заїзду до прилеглої території будинку № 49 по вулиці Пушкіна в селі Хутори Черкаського району, проявив неуважність та порушив вимоги:

- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Під час руху ОСОБА_9 , керуючи автомобілем ЗАЗ Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по проїзній частині автодороги Р10 зі сторони вулиці Шевченка в селі Хутори Черкаського району в напрямку до перехрестя автодороги Р10 та автодороги Н16, під час здійснення маневру повороту ліворуч поблизу перехрестя з провулком Першотравневий в селі Хутори Черкаського району для заїзду до прилеглої території будинку № 49 по вулиці Пушкіна в селі Хутори Черкаського району, грубо порушив вищевказані пункти правил безпеки дорожнього руху, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, а саме перед початком виконання маневру повороту ліворуч, не переконався у відсутності транспортних засобів, які рухались по проїзній частині автодороги Р10 для яких може бути створена небезпека для руху, розпочав виконання вказаного маневру повороту ліворуч, змінив напря мок руху ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по проїзній частині автодороги Р10 в зустрічному напрямку зі сторони перехрестя з автодорогою Н16 в напрямку до вулиці Шевченка в селі Хутори Черкаського району.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий - пасажир автомобіля ЗАЗ Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/473 від 04.07.2025, отримав тілесні ушкодження: травма голови з множинними уламковими переломами кісток лицьового черепа по Ле-Фор 3, забоєм головного мозку, множинними ранами обличчя, травма грудної клітки з забоєм легень, що супроводжувалися загрозливим для життя коматозним станом та за цією ознакою відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя.

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий - пасажир автомобіля ЗАЗ Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/523 від 23.07.2025, отримав тілесні ушкодження: крайовий перелом тіла другого шийного хребця праворуч на рівні фасетки без зміщення, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя.

Спричинення потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи №КСЕ-19/124-25/10903 від 25.07.2025, з порушенням водієм автомобіля ЗАЗ Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 вимог п. 10.1 та горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.2 ст.286 КК України визнав повністю та у повному обсязі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, способом, наслідками та всіма іншими обставинами щодо вчиненого ним кримінального правопорушення, котрі були встановлені та вказані правильно і всі ці обставини він визнає повністю. На даний час бажає відшкодовувати шкоду потерпілому. У скоєному щиро розкаявся, вибачився перед законним представником потерпілого, жалкував з приводу вчиненого, зрозумів тяжкість вчиненого і просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, також просив не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі та права керування транспортним засобом.

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила суд, що вважає за не доцільне застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі. На її думку, перебуваючи на волі він матиме змогу відшкодовувати завдану шкоду. Права керування транспортним засобом просила позбавити обвинуваченого, так як він небезпечно керує автомобілем.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, протоколу огляду предмету, в якому викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, документами долученими до цивільного позову, характеризуючи ми матеріалами.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_9 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який не обтяжений перебуванням обвинуваченого в стані будь якого сп`яніння та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії необережних тяжких злочинів, критичне ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, фактичні обставини провадження, враховує думку потерпілого ОСОБА_11 та законного представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , щодо призначення покарання, які просили не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі, особу винного - його вік, сімейний та майновий стан, наявність постійного місця проживання, відсутність негативних характеристик, наявні позитивні характеристики, відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, що на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в момент ДТП був у тверезому стані, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, у зв`язку з чим доходить висновку, що обвинуваченому можливо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, якою передбачене покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, разом з тим, приймаючи до уваги всі викладені вище обставини, досудову доповідь органу пробації, вважає, що ще не втрачена можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тобто його припустимо звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що є необхіднім і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, забезпечить можливість зайнятись суспільно-корисною працею для відшкодування шкоди потерпілому, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та буде відповідним скоєному.

За змістом п. 21 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України№ 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

Що стосується, прохання ОСОБА_9 не позбавляти його права керування транспортним засобом, суд бере до уваги те, що ОСОБА_9 допустив грубе порушення ПДР, внаслідок чого було завдано тяжких тілесних ушкоджень малолітньому, керування транспортним засобом не є єдиним джерелом для існування обвинуваченому. Також суд враховує думку законного представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , яка на полягала на позбавленні обвинуваченого права керування, пояснюючи свою позицію тим, що обвинувачений керує автомобілем дуже небезпечно. За таких обставин, суд вважає, що призначення ОСОБА_9 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, є справедливим та необхідним.

Цивільним позивачем ОСОБА_5 , яка діє в інтересах свого сина малолітнього ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» про стягнення в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9459,32 грн. (витрати на лікування), та в рахунок відшкодування моральної шкоди 472,96 грн.

Представником ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» в судовому засіданні позовні вимоги визнані в повному обсязі, та саме в такому розмірі позовні вимоги визнаються у відзиві на позовну, який був наданий до суду 17.09.2025 року.

Крім того, цивільним позивачем ОСОБА_5 , яка діє в інтересах свого сина малолітнього ОСОБА_4 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_9 про стягнення в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11456,68 грн. (витрати на лікування), в рахунок відшкодування моральної шкоди 745000,00 грн. та витрати понесені на правову допомогу 30000,00 грн.

У судовому засіданні цивільний позивач підтримала позов в повному обсязі.

ОСОБА_9 в судовому засіданні цивільний позов визнав повністю.

Вирішуючи обґрунтованість заявлених цивільних позовів суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частинами 1 та 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У зв`язку із цим, суд приймає до уваги правовий висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 (справа № 755/18006/15-ц), в пунктах 69, 71-73 якої зазначено, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до приписів ст. 23 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Статтею 261 згаданого Закону, передбачено, відшкодування страховиком моральної шкоди потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільним позивачем до відшкодування заявлена шкода, прямо передбачена п. 22.1 ст. 22, статтями 23, 261 Закону як така, відшкодування за якою здійснюється страховиком у межах страхових сум.

З досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі фактичних обставин на цей час не вбачаються підстав для висновку про те, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування матеріальної шкоди завданої ДТП.

Щодо позовних вимог про стягнення відшкодування моральної суд зазначає, що за змістом ст.26-1Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілом фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Позовні вимоги до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди і витрат на правову допомогу суд вважає за необхідне задовольнити, виходячи з наступного.

ОСОБА_9 позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В пункті 9 цієї Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом враховано, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_4 були завдані тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, продовжує лікуватися і наданий час, позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, що принесло йому особливі моральні страждання.

При визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги характер правопорушення, ступінь фізичних та душевних страждань, тяжкість вимушених змін у його життєвих відносинах, часу і зусиль, необхідних для відновлення попереднього фізичного стану здоров`я потерпілого, Тому, керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, беручи до уваги зазначені вище обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що позов підлягає повному задоволенню.

Накладені ухвалами слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси арешти на: автомобіль ЗАЗ Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за адресою м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104; автомобіль ToyotaLandCruiser, реєстраційний номер НОМЕР_2 переданий на зберігання ОСОБА_10 , необхідно скасувати.

Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого.

Розмір витрат на залучення експертів становить 15102 гривень 24 копійки, а саме: за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СТ/177Е-25 від 07.07.2025 5088 гривень 96 копійок (рахунок: р/рUA02 0 1804; отримувач коштів: ОСОБА_12 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ; МФО: 305299; банк отримувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; вид платежу: за експертизу (ТЕХСТАН а/м ToyotaLandCruiser, р.н. НОМЕР_2 ) у к/п №0002002; за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СТ/178Е-25 від 07.07.2025 4664 гривні 88 копійок (рахунок: р/ НОМЕР_4 ; отримувач коштів: ОСОБА_12 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ; МФО: 305299; банк отримувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; вид платежу: за експертизу (ТЕХСТАН а/м ЗАЗ Sens, р.н. НОМЕР_1 ) у к/п №0002002 (витрати за вказану експертизу добровільно відшкодовані ОСОБА_9 в ході досудового розслідування); за проведення судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи №КСЕ-19/124-25/10903 від 25.07.2025 5348 гривень 40 копійок (Черкаський НДЕКЦ МВС України).

Запобіжні заходи не застосовувалися.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , до ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» - задовольнити повністю.

Стягнути з ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» на користь ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , суму витрат: на лікування потерпілого ОСОБА_4 в розмірі 9459,32 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 472,96 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_9 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , суму витрат: на лікування потерпілого ОСОБА_4 в розмірі 11456,68 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 745000,00 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 30000,00 грн.

Накладені ухвалами слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси арешти на: автомобіль ЗАЗ Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за адресою м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104; автомобіль ToyotaLandCruiser, реєстраційний номер НОМЕР_2 переданий на зберігання ОСОБА_10 скасувати.

Речові докази:

- автомобіль ЗАЗ Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за адресою м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104 передати ОСОБА_9 , як власнику;

- автомобіль ToyotaLandCruiser, реєстраційний номер НОМЕР_2 переданий на зберігання ОСОБА_10 , залишити останньому, як власнику;

- лазерний СD-R диск об`ємом 700 MB з відеозаписом обставин ДТП, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування для проведення судової експертизи №КСЕ-19/124-25/10903 від 25.07.2025 в сумі 5348 гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати на залучення експерта: за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СТ/177Е-25 від 07.07.2025 5088 гривень 96 копійок, перерахувавши їх на р/рUA02 0 1804; отримувач коштів: ОСОБА_12 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ; МФО: 305299; банк отримувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; вид платежу: за експертизу (ТЕХСТАН а/м ToyotaLandCruiser, р.н. НОМЕР_2 ) у к/п №0002002.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1