Справа № 396/1738/25
Провадження № 1-кп/396/210/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка Кіровоградської області в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000064 від 15.08.2025 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молдованина, громадянина Молдови, уродженця Республіки Молдова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, в силу ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт, зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000064 від 15.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що відповідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та ч. 4 цієї статі сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Чинним сімейним законодавством визначено немайнові права членів подружжя, зокрема ст. 51 Сімейного кодексу України визначено, що дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен із подружжя має право на особисту недоторканність. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2020 року спільно проживають однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 .

Так, 14.08.2025 близько 15.30 год (точного часу ні судом, ні досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 перебували в приміщенні літньої кухні за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де сиділи за столом, та на побутовому ґрунті між ними виник словесний конфлікт (сварка) в ході якого у ОСОБА_5 виник раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи фізичну перевагу, ОСОБА_5 вставши із-за столу схопив лівою рукою металеву сковорідку, яка знаходилась на столі та наніс нею два удари в область правої частини голови ОСОБА_7 , яка сиділа зліва від нього.

Внаслідок вказаних вище протиправних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді рани у правій тім`яній ділянці, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Під час судового засідання захисник ОСОБА_6 подав клопотання відповідно до якого просить суд звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям відповідно до вимог ст.45 КК України, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, в силу ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимості, шкода відшкодована, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Крім того просив суд у зв`язку з дійовим каяттям закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, підтвердив, що дійсно вчинив інкримінований йому кримінальний проступок при вищезазначених обставинах, у вчиненому щиро розкаявся та просив задовольнити клопотання захисника про його звільнення від кримінальної відповідальності в з`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження відносно нього.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, а також вказала, що матеріала та моральна шкода їй відшкодована.

Прокурор не заперечувала, щодо задоволення клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі ст. 45 КК України за злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, вважає, що клопотання захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ч.1 ст. 288 КПК України передбачено, що розгляд клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 в силу ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимості.

Згідно абз. 2 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Судимість має строковий характер. У законі визначено, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлено підстави її припинення (погашення судимості та її зняття). Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала.

Вказана позиція висловлена ВС (колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду) у постанові від 27.09.2018 р. по справі № 647/1831/15-к.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 вперше вчинив кримінальний проступок, оскільки в силу ст. 89 КК України його судимість погашена, за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаявся, визнав вину у вчиненому правопорушенні, активно сприяв його розкриттю, матеріальна та моральна шкода відшкодована, його виправлення можливе без притягнення до кримінальної відповідальності, а також захисник ОСОБА_6 просить закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого у зв`язку з дійовим каяттям.

Крім того обвинуваченому ОСОБА_10 судом роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також обвинуваченому ОСОБА_10 роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що йому зрозуміла суть пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення, він розуміє, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та не заперечує проти закриття даного кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Суд, враховуючи те, що кримінальне провадження здійснюється в суді на засадах диспозитивності, а учасники і сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах і спосіб, передбачений законом. Звільнення особи від кримінальної відповідальності в звязку з дійовим каяттям за наявності сукупності матеріально-правових та процесуально-правових підстав є обов`язком, а не правом суду, незалежно від того, надійшла справа до суду із відповідним клопотанням чи з обвинувальним актом. Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на зазначені обставини, з урахуванням думки обвинувачення, конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, а справа в звязку з цим підлягає закриттю.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 12, 44, 45 КК України, ст.ст. ст. 284, 285, ст. 286, ч. 3 ст. 288, 350, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям відповідно до вимог ст.45 КК України та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв"язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 15.08.2025 року - закрити.

Речові докази, після вступу вироку в законну силу, а саме:

- металева сковорідка, яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів при Новоукраїнському РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

- оптичний диск DVD R з відеофайлами: 2025_0814_164500_0130000_ 000000_0013 розміром 1,76 Гб, довжиною 00:25:00, 2025_0814_171001_0130000_000000_0014 розміром 1,76 Гб, довжиною 00:25:00, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 13.10.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1