Справа № 199/9008/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000012 від 16.06.2025 відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.190 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Таким законом, власне, є Земельний кодекс України, який містить норми, що регулюють безоплатну передачу у власність земель державної або комунальної власності для тієї чи іншої мети (за тим чи іншим цільовим призначенням), у тому числі й для ведення особистого селянського господарства (ст. 118 3К). При цьому гранична норма безоплатної передачі земельної ділянки саме для ведення ОСГ встановлена пунктом «б» ч. 1 ст. 121 3К не більше 2,0 гектара.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України кожен громадянин має право отримати у власність земельні ділянки шляхом їх безоплатної передачі із земель державної та комунальної власності.

Частина 4 ст. 116 Земельного кодексу України передбачає однократне безплатне отримання земельних ділянок у власність громадян у межах визначених норм по кожному виду користування.

09.07.2021 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, в Білозерській міській раді розташованій за адресою: Донецька обл., м. Білозерське, вул. імені Олександра Первія, буд. 4, у порушення ч.4 ст. 116, 4.б ст. 118, ст. 121 Земельного кодексу України, ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи та не повідомивши про те, що він вже скористався правом на безоплатну передачу йому земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, отримавши 23.09.2019 у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0158 площею 2 га, тобто шляхом обману, приховавши відомості, які повинні бути повідомленні, з корисливих мотивів, з метою придбання права на земельну ділянку, звернувся з клопотанням про дозвіл на розроблення проекту землеустрою до Білозерської міської ради щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2 га за межами населених пунктів Білозерської міської ради (колишньої Нововодянської сільської ради) Покровського (раніше Добропільського) району Донецької області та отримав у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1006 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, ОСОБА_3 , умисно, з корисливих мотивів, з метою придбання права на земельну ділянку та з метою особистого збагачення, незаконно, всупереч принципам регулювання земельних відносин в Україні, будучи особою, яка використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду цільового призначення, шляхом обману, незаконно вдруге отримав на підставі рішення Білозерської міської ради №8/26-22 від 18.11.2021 року у власність земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:000:1006 вартістю 75809,56 грн., яка незаконно вибула із комунальної власності, тобто вчинив придбання права на майно шляхом обману.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразились у придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

До суду представник потерпілого ОСОБА_5 надав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 та просив кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, - закрити на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності; прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти заявленого клопотання; обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання представника потерпілого та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки є всі підстави, передбачені п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України, для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пункт 2) ч. 1 ст. 49 КК України визначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 09.07.2021 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, яке відносяться до кримінального проступку, санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

Тобто з моменту вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку минуло чотири роки, для складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у відповідності до п.2 ч.1 ст. 49 КК України визначено строк давності притягнення до кримінальної відповідальності 3 роки.

У відповідності до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Приймаючи до уваги те, що відсутні обставини, що порушують перебіг строку давності, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закриттю на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284-286, 288, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Кримінальне провадження №0000012 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2025 відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 190 КК України, - закрити на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду міста Дніпра ОСОБА_6