Справа № 932/1199/25
Провадження № 1-кп/932/178/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу

17 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000228 від 27.12.2024 про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Дніпропетровськ, освіта 4 класи, одружений, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судимий 19.10.2017 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений з місць позбавлення волі 08.11.2018 року по відбуттю строку покарання у зв`язку з зарахуванням строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день за два дні позбавлення волі; 24.06.2019 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; 09.02.2024 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; 06.11.2024 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, покарання відбуто повністю, офіційного працевлаштування не має, проживає за адресою: в АДРЕСА_1 , за ч.4 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст.186 КК України. До обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)»

У зв`язку зі спливом строку запобіжного заходу прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Обгрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на час судового розгляду не зникли, не зменшилися і залишаються актуальними. Аргументами на підтвердження існування ризиків прокурор зазначає тяжкість та суворість передбаченого законом покарання, усвідомлення чого може спонукати обвинуваченого до переховування від суду, незаконного впливу на неповнолітнього потерпілого та свідків, які ще судом не допитані, з метою їх схилення до вигідних йому показань. Крім того, посилаючись на дані про особу обвинуваченого, його неодноразові судимості за вчинення корисних кримінальних правопорушень, його не зняті і не погашені в установленому порядку судимості, відсутність офіційного джерела доходу, прокурор вважає цілком існуючим ризик продовження обвинуваченим своєї злочинної діяльності. З урахуванням цього, вважаючи, що інший більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти існуючим ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, прокурор просив його клопотання задовольнити.

Обвинувачений і його захисник проти задоволення клопотання заперечували, наведені прокурором ризики вважали безпідставними та необґрунтованими. Висловлюючи свою позицію, обвинувачений ОСОБА_6 просив взяти до уваги, що у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та стара бабуся, яка потребує його догляду. Також вважав неправильною кваліфікацію його дій за висунутим йому обвинуваченням і з урахуванням зазначених обставин та відсутністю у нього наміру переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу сторону і свідків, просив суд змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Надавши оцінку доводам клопотання та вислухавши думки сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.

Згідно положень ч. 1 та 3 ст.331КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як слідує зі змісту висунутого обвинувачення, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Розуміння обвинуваченим невідворотності покарання, яке може йому загрожувати в разі доведення вини, створює ризик можливого переховування від суду.

І хоча відповідно до практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення і суворість покарання самі по собі не є самостійною підставою для тримання особи під вартою, у сукупності з іншими обставинами вони є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування, так як збільшують ризик настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. В якості таких обставин суд враховує характер і мотиви висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, його неодноразові попередні судимості, небажання ставати на шлях виправлення.

З огляду на встановлену законом процедуру допиту свідків, які ще судом не допитані, існуючим є і ризик можливого незаконного впливу на них зі сторони обвинуваченого з метою схилення їх до вигідних йому показань.

Оцінюючи особистісні дані обвинуваченого, його неодноразові притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність офіційного місця роботи і стабільного джерела доходу, небажання робити для себе відповідні висновки та вживати заходи до соціальної адаптації, суд вважає реально існуючим і ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень, що створює високу суспільну небезпечність і вимагає від суду бути більш суворим в оцінці цінностей суспільства.

Отже, наведені прокурором ризики є обґрунтованими і доведеними, що вказує на доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що відповідатиме меті його застосування. Обставин, які б свідчили про те, що обраний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, судом не встановлено.

Доводи сторони захисту про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу суд вважає непереконливими, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам. До того ж, попередньою ухвалою суду ОСОБА_6 в якості альтернативного утриманню під вартою запобіжного заходу застосовано заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК.

Доводи обвинуваченого про наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей та престарілої бабусі самі по собі не є достатніми підставами для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки такі обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте не стали для обвинуваченого тим стримуючим фактором, який міг би запобігти вчиненню злочину. Не я таким, що впливає на зміну запобіжного заходу в сторону його пом`якшення і питання щодо правильності чи неправильності кваліфікацій дій обвинуваченого, оскільки таке питання суд вирішує лише після дослідження та оцінки усіх доказів у нарадчій кімнаті.

Керуючись ст.ст. 1676-178, 184, 193,331, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 днів, по 15 січня 2026 року включно з можливістю внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

При внесенні визначеного розміру застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до суду за кожною вимогою.

Строк дії обов`язків у разі внесення застави визначити два місяці з дня її внесення.

Застава у визначеному судом розмірі може бути внесена обвинуваченим або заставодавцем у будь-який момент протягом строку дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з утримання під вартою на більш м`який відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної Установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

Резолютивна частина ухвали проголошена 17 листопада 2025 року, повний текст ухвали оголошено 18 листопада 2025 о 08.00 год.

Суддя ОСОБА_1