Номер провадження:1-кп/521/1823/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку ст.ст. 381-382 КПК України обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження №0000262 від 10.07.2025 року щодо:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.04.2025 року за ст. 395 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими Кримінально процесуальним кодексом України, з урахуванням положень параграфа 1 Глави 30 КПК України.

В обвинувальному акті, який надійшов на розгляд суду, прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності, тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена за участю захисника ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання вини ОСОБА_2 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України.

За наслідками розгляду обвинувального акту та дослідження матеріалів кримінального провадження, судом встановлено, що ОСОБА_2 на початку липня 2025 року, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на розі вул. Прохорівська та вул. Запорізька в м. Одеса, помітив на асфальті паспорт громадянина України серії та номеру « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Броварським РВ ГУ МВС України в Київській області від 13 грудня 2001 року та визначив його предметом свого кримінально-протиправного посягання.

Так, ОСОБА_2 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння паспортом громадянина України, упевнившись в тому, що його дії залишаться непомітними для інших осіб, діючи умисно, протиправно, підняв з асфальту паспорт громадянина України серії та номеру « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Броварським РВ ГУ МВС України в Київській області від 13 грудня 2001 року, тим самим привласнивши його, шляхом знахідки, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

У подальшому, на початку липня 2025 року, точного часу встановити не надалось можливим, у ОСОБА_2 виник намір направлений на підроблення даного документу шляхом вклеювання своєї фотокартки для подальшого використання підробленого документа, а саме паспорта громадянина України серії та номеру « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Броварським РВ ГУ МВС України в Київській області від 13 грудня 2001 року.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на підроблення офіційного документу, ОСОБА_2 на початку липня 2025 року, перебуваючи по вул. Прирейкова, буд. 40А в м. Одеса, вклеїв власну фотокартку в паспорт громадянина України серії та номеру « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Броварським РВ ГУ МВС України в Київській області від 13 грудня 2001 року.

Крім того, 10 липня 2025 року о 11 годині 50 хвилин за адресою: м. Одеса, Костецька, біля будинку №28, співробітниками поліції було виявлено громадянина, який представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який після вимоги поліцейського надати відповідні документи згідно ст.ст. 29, 30, 31 та 32 Закону України «Про національну поліцію», діючи із прямим наміром, усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи їх настання, надав співробітниками поліції завідомо підроблений документ, а саме: паспорт громадянина України з серійним номером « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за своїми характеристиками відповідає встановленому зразку, аналогічного бланку паспорта громадянина України, що перебуває в офіційному обігу на території України, однак на першій сторінці проводилась заміна первісного фотознімку власника на наявний.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 357 КК України, а саме незаконне заволодіння шляхом привласнення паспорта.

Крім того, дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою використання його підроблювачем.

Оскільки ОСОБА_2 використав завідомо підроблений документ, суд кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст.ст. 50, 65 КК України, зокрема враховує те, що призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути необхідним та достатнім для виправлення і попередження нових злочинів.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 є особою, яка неодноразово була засуджена за вчинення злочинів, враховує систематичність вчинення цих злочинів, тому розцінює поведінку обвинуваченого, як таку, що свідчить про небажання самовиправлення та про тенденцію до продовження злочинної діяльності.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_2 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає можливим застосувати до нього покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Крім того, як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 був засуджений вироком Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.04.2025 року за ст. 395 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень, який на час ухвалення вироку не сплачено і який відповідно до положень п. 3 ст. 72 КК України, при призначенні покарань за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконуються самостійно.

Згідно ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 3565 гривень 60 копійок за проведення експертних досліджень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України, та вважає за необхідне зберігати їх у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік 4 місяця;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 71, п. 3 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, приєднати до призначеного покарання за цим вироком, невідбуте покарання за вироком Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.04.2025 року, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень, кожне з яких підлягає окремому виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_2 покласти на орган з питань пробації за місцем фактичного проживання обвинуваченого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений на вилучене майно ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14.08.2025 року, залишити без змін.

Речові докази, а саме:

- бланк паспорта громадянина України серії та номеру « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Броварським РВ ГУ МВС України в Київській області від 13 грудня 2001 року, - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск на якому записані та зафіксовані фрагменти відеозапису, з індивідуальних боді камер б/к №3 від 10.07.2025 року, які були використані працівниками НПУ під час обставин, які мали місце 10.07.2025 року за адресою: м. Одеса, вул. Костецька, біля буд. 28, - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 3565 гривень 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його ухвалення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_5