МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2025 р. Справа № 370/1181/25

Провадження № 1-в/370/29/25

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ;

із секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в селищі Макарові Київської області подання начальника Бучанського районного відділу № 3 Філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування, призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Корогод, Бородянського району, Київської області, громадянина України, засудженого Бородянським районним судом Київської області вироком від 24 грудня 2024 року за частиною другою статті 296 Кримінального кодексу України до двох років позбавлення волі, згідно із статтями 75, 76, 104 Кримінального кодексу України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік

у с т а н о в и в:

У квітні 2025 року до Макарівського районного суду надійшло подання начальника Бучанського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування, призначеного покарання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Бородянського районного суду Київської області від 24 грудня 2024 року.

Судові засідання із зазначеного питання суд неодноразово відкладав через нез`явлення, засудженого, належним чином через додаток Viber, причин не з`явлення суду не повідомив.Виклик засудженого здійснювався за номерами телефонів, вказаними у поданні, а також направлялись повістки за місцем його проживання, які повернулись до суду без вручення. Привід до неповнолітнього не міг бути застосований.

У судовому засіданні 16 грудня 2025 року суд ухвалою задовольнив клопотання начальника Бучанського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про застосування до ОСОБА_5 привід у судове засідання, призначене на 24 грудня 2025 року. На час розгляду такого клопотання, ОСОБА_5 досягнув повноліття. Виконання приводу суд доручив Бучанському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області. Контроль за виконанням поклав на прокурора Макарівського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області.

Прокурор у судовому засіданні надала пояснення щодо неможливості виконання приводу засудженого ОСОБА_5 у судове засідання, оскільки, як зазначив батько засудженого ОСОБА_6 , його син за адресою: АДРЕСА_1 вже протягом трьох місяців не проживає. Наразі перебуває у місті Києві, точна адреса йому не відома.

За таких обставин, прокурор та представник органу пробації висловились щодо неможливості проведення розгляду подання по суті без засудженого.

Як зазначено в абзаці другому частини п`ятої статті 539 Кримінального процесуального кодексу України , неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З урахуванням викладеного, суд не вбачав перешкод у розгляді подання без участі засудженого.

Заслухавши представника органу пробації, яка підтримала подання, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Так, суд встановив, що неповнолітній ОСОБА_5 , 05 жовтня

2007 року засуджений вироком Бородянського районного суду Київської області

від 24 грудня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, визначеного частиною другою статті 296 Кримінального кодексу України до 2 (двох) років позбавлення волі. Суд звільнив ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 (один) рік та поклав на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, визначені пробаційною програмою.

З 10 лютого 2025 року ОСОБА_5 перебуває на обліку у Бучанському районному відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Засуджений ОСОБА_5 з`явився до органу пробації 18 лютого 2025 року, йому роз`яснений порядок та умови відбування іспитового строку та наслідки за невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, а також за систематичне вчинення адміністративних правопорушень. Роз`яснено, що поважними причинами неявки засудженого до уповноваженого органу з питань пробації є: несвоєчасне отримання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють можливості своєчасно прибути за викликом і які мають бути підтверджені відповідними документами. Під підпис ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_7 були ознайомлені з постановою про встановлення днів заявлення для реєстрації, а саме: перший та третій четвер кожного місяця.

ОСОБА_5 06 березня 2025 року не з`явився до уповноваженого органу пробації, чим порушим обов`язок періодично з`являтися для реєстрації.

ОСОБА_5 07 березня 2025 року направлений виклик № 500/32/20/25 за адресою місця проживання для з`ясування причин нез`явлення на реєстрацію 06 березня 2025 року, однак неповнолітній засуджений за викликом не з`явився, причин нез`явлення не повідомив.

З метою виклику до уповноваженого органу пробації та встановлення причин нез`явлення, 17 березня 2025 року здійснений телефонний дзвінок до батька засудженого ОСОБА_6 , який пообіцяв, що з`явитися із сином цього ж дня. Також у телефонній розмові ОСОБА_6 роз`яснено, що у разі нез`явлення буде направлений запит до органів національної поліції для реагування за невиконання неповнолітнім, покладених на нього обов`язків.

Засуджений ОСОБА_5 зі своїм батьком з`явився лише 19 березня 2025 року та повідомив, що 06 березня 2025 року не з`явився через хворобу, до лікарні не звертався, тому не може підтвердити відповідними документами. Цього ж дня ОСОБА_5 винесене офіційне застереження, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання та повторно роз`яснені правові наслідки порушення обов`язків, покладені вироком суду, інспектор сектору ювенальної превенції відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області провела профілактичну роз`яснювальну бесіду з ОСОБА_5 та його батьком ОСОБА_6 .

Також 19 березня 2025 року провідний інспектор уповноваженого органу пробації визначила пробаційну програму «Зміна прокримінального мислення» та склала графік реалізації пробаційної програми, що складається із 10 занять.

Крім того 20 березня 2025 року ОСОБА_5 видано направлення до Бородянського управління Бучанської філії Київського обласного центру зайнятості для отримання консультації вакантних посад, ознайомлення з переліком, де можна отримати професію та повну загальну середню освіту.

Від Макарівської селищної ради 25 березня 2025 року отримано інформацію з переліком безкоштовних гуртків та спортивних секцій для дітей та юнацтва для залучення до них неповнолітнього.

ОСОБА_5 31 березня 2025 року та 07 квітня 2025 року не з`явився для проходження занять із пробаційної програми згідно з графіком.

ОСОБА_5 03 квітня 2025 року знову не з`явився до уповноваженого органу пробації для реєстрації.

До органу пробації ОСОБА_5 з`явився лише 14 квітня 2025 року та повідомив, що хворів на ГРВІ, а потім з`явилась алергія, важко було дихати. Зобов`язався 15 квітня

2025 року надати довідку з медичного закладу. ОСОБА_5 був попереджений, що у разі ненадання довідки, матеріали справи будуть направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного судом покарання.

Зі свого боку, 16 квітня 2025 року скерований запит № 753/32/20/2-25 до Бородянської центральної районної лікарня, на який надійшла 22 квітня 2025 року відповідь з КНП БСР «Бородянська центральна районна лікарня» про те, що у період з 31 березня 2025 року по 18 квітня 2025 року ОСОБА_5 за медичною допомогою не звертався.

Під час дослідження матеріалів справи, суд також встановив додаткову інформації, яку повідомила представник уповноваженого органу пробації.

Так, суд встановив, що як виявилось рідна тітка ОСОБА_7 не має належного підтвердження законного представника засудженого ОСОБА_5 . Єдиним законним представником засудженого є його батько ОСОБА_6 , який за повідомленням ОСОБА_7 працює у с. Фасова у притулку для тварин, де і мешкає. Рідна тітка та батько зловживають алкогольними напоями. Мати засудженого ОСОБА_5 загинула.

Із засудженим представники уповноваженого органу пробації контактували через телефонні дзвінки та повідомлення, які він проглядав, але не відповідав на них. Номер телефону, яким користувався засуджений постійно змінював, інформацію щодо наявного номеру телефона ОСОБА_5 їм повідомляв його батько.

Крім того, суд встановив, що ОСОБА_5 повідомляв усно представникам уповноваженого органу пробації, що мешкає у Києві, працює на СТО, проте конкретної адреси місця проживання не називав. До адміністративної відповідальності не притягувався, інформація про вчинення нових кримінальних правопорушень відсутня.

На виконання ухвали суду від 26 травня 2025 року Служба у справах дітей Макарівської селищної ради провела обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , котеджне містечко «Приозрене» та склала Акт від 07 липня 2025 року. Зі змісту цього Акта вбачається, що за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_6 (батько засудженого); ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (сестра), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (тітка) й діти тітки: ОСОБА_10 , 27 липня 2010 року, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час складення акта, ОСОБА_5 він був відсутній. Зі слів батька, син мешкає у Києві.

Згідно з пунктом 8 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, судом під час виконання вироків вирішується питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до частини першої статті 539 Кримінального процесуального кодексу України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною другою статті 78 Кримінального кодексу України визначено, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до роз`яснень у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня

2003 року, згідно з частиною другою статті 78 Кримінального кодексу України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 Кримінального кодексу України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно з статтею 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

Згідно з частинами першою та другою статті 166 Кримінального-виконавчого кодексу України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

У разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 не з`явився до уповноваженого органу для реєстрації 06 березня 2025 року та 03 квітня 2025 року, а також 31 березня 2025 року та 07 квітня 2025 року для проходження пробаційної програми. Однак, як зазначено у поданні, що підтвердила у судовому засіданні представник органу пробації, ОСОБА_5 з`явився зі своїм батьком 19 березня 2025 року та 14 квітня 2025 року та пояснив, що хворів.

Крім того, ОСОБА_5 перебував на обліку у Службі у справах дітей Макарівської селищної ради, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах (довідка

від 13 березня 2025 року № 117). З батьком у нього інколи трапляються конфлікти, мати померла у 2023 році. Як повідомила у судовому засіданні представник органу пробації, батько та тітка зловживають алкогольними напоями. ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатри не перебуває.

Згідно з характеристикою, виданою старостою Колонщинського старостинського округу від 17 січня 2024 року, ОСОБА_5 проживає, але не зареєстрований у АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується задовільно, скарг від сусідів та односельців до старостинського округу не надходило, активну участь у житті округу не приймає.

Як встановив суд, засуджений ОСОБА_5 вже тривалий час мешкає та працює у місті Києві, про що було відомо представникам уповноваженого органу пробації з часу взяття ОСОБА_5 на облік, оскільки ОСОБА_5 повідомляв про це під час складання Акта оцінки потреби сім`ї Комунальним закладом «Макарівський центр соціальної підтримки дітей та сімей «Промінь надії» Макарівської селищної ради від 18 лютого 2025 року, який наявний в особовій справі, а також з усних пояснень самого ОСОБА_5 його батька і тітки.

Варто зазначити, що виконання і відбування покарань ґрунтуються, зокрема, на принципах диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, що визначено у статті 5 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Під час розгляду питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні пробаційного органу, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а також суд має дослідити особу засудженого, оскільки має істотне значення для розгляду та зміни обраного виду та міри покарання.

Суд звертає увагу, що, скеровуючи до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання, уповноваженими особами органу пробації у повній мірі не з`ясовані та не враховані життєві обставини неповнолітнього засудженого ОСОБА_5 через які він був вимушений залишити місце проживання, працевлаштуватись у місті Києві, у зв`язку з чим неможливо встановити чи мав він реальні можливості виконати, покладені на нього обов`язки та чи можна розцінювати, викладені у поданні факти нез`явлення до уповноваженого органу пробації, як свідчення систематичного, умисного ухилення від відбування покарання з випробуванням та небажання стати на шлях виправлення.

Отже, суд не вбачає достатніх і переконливих підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні подання начальника Бучанського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування, призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Макарівського районного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1