Справа №487/1382/25
Провадження №1-кс/487/4095/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Миколаєва клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000004 ,-

ВСТАНОВИВ:

09.09.2025 представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.06.2025, на речі вилучені в ході проведення обшуку 24.06.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 15 pro max», сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 ; ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору, який має інвентарний номер організації «INTERNATIONAL RESCUE COMMITTEE» №1606142; мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy m23», ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_9 , на корпусі телефону наявна наклейка жовтого кольору організації «INTERNATIONAL RESCUE COMMITTEE» з написом НОМЕР_10 ; 2 флешки у формі карток, тримач для сім-карток з абонентським номером НОМЕР_11 , банківську карту «Приватбанку» № НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», в чохлі зеленого кольору, в корпусі чорного кольору між чохлом та корпусом телефону ІМЕІ 1: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 , в телефоні встановлена сім-карта оператора «Київстар», телефон не вмикається; мобільний телефон марки «Xiaomi», синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 , в телефоні встановлена сім-карта з абонентським номером НОМЕР_17 ; 7 мобільних телефонів, які не вмикаються марки «Huawei» - 2 телефони, «Samsung» - 2 телефони, «Iphone», «Nokia» та телефон невідомої марки.

В обґрунтування клопотання зазначила, що в рамках кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2025 накладено арешт на вищезгадане майно, вилучене 24.06.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно належить ОСОБА_3 яка є співробітником Відокремленого підрозділу Інтернешнл Реск`ю Коммітті Інк, та згадане майно було їй ввірено для здійснення професійних обов`язків.

Крім того зазначила, що на теперішній час потреба у перебуванні вказаного майна під арештом відсутня. Під час досудового розслідування проведено всі необхідні технічні експертизи, об`єктом яких були вилучені мобільні пристрої, ноутбуки. Належні ОСОБА_3 мобільні телефони, ноутбук, банківська картка не мають жодного доказового значення у кримінальному провадженні, отже подальше перебування майна під арештом є грубим порушенням прав власника.

Посилаючись на відсутність потреб у подальшому арешті на майно, просила про задоволення клопотання.

В судове засідання представник заявника - адвокат ОСОБА_4 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

Слідчий СВ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить провести розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).

Крім того, згідно з вимогами ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частинами першою, другою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу відсвавілля ( рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому вструктурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти ( рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, N 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004, відомості про яке внесені 02.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.01.2025 до СУ ГУНП в Херсонській області надійшли матеріали з УСР в Херсонській області ДСР НП України та відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_18 прикордонному загону Головного відділу забезпечення внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України, щодо групи осіб які з корисливих мотивів організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України, зокрема 28.01.2025 встановлено факт спроби ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перетнути державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, в організації якого приймали участь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

24.06.2025 було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 15 pro max», сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 ; ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору, який має інвентарний номер організації «INTERNATIONAL RESCUE COMMITTEE» №1606142; мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy m23», ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_9 , на корпусі телефону наявна наклейка жовтого кольору організації «INTERNATIONAL RESCUE COMMITTEE» з написом НОМЕР_10 ; 2 флешки у формі карток, тримач для сім-карток з абонентським номером НОМЕР_11 , банківську карту «Приватбанку» № НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», в чохлі зеленого кольору, в корпусі чорного кольору між чохлом та корпусом телефону ІМЕІ 1: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 , в телефоні встановлена сім-карта оператора «Київстар», телефон не вмикається; мобільний телефон марки «Xiaomi», синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 , в телефоні встановлена сім-карта з абонентським номером НОМЕР_17 ; 7 мобільних телефонів, які не вмикаються марки «Huawei» - 2 телефони, «Samsung» - 2 телефони, «Iphone», «Nokia» та телефон невідомої марки.

Постановою слідчого СВ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 від 24.06.2025 вищезгадані речі визнані речовими доказами.

В рамках зазначеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 27.06.2025 накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку 24.06.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 15 pro max», сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 ; ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору, який має інвентарний номер організації «INTERNATIONAL RESCUE COMMITTEE» №1606142; мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy m23», ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_9 , на корпусі телефону наявна наклейка жовтого кольору організації «INTERNATIONAL RESCUE COMMITTEE» з написом НОМЕР_10 ; 2 флешки у формі карток, тримач для сім-карток з абонентським номером НОМЕР_11 , банківську карту «Приватбанку» № НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», в чохлі зеленого кольору, в корпусі чорного кольору між чохлом та корпусом телефону ІМЕІ 1: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 , в телефоні встановлена сім-карта оператора «Київстар», телефон не вмикається; мобільний телефон марки «Xiaomi», синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 , в телефоні встановлена сім-карта з абонентським номером НОМЕР_17 ; 7 мобільних телефонів, які не вмикаються марки «Huawei» - 2 телефони, «Samsung» - 2 телефони, «Iphone», «Nokia» та телефон невідомої марки.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 27.06.2025, застосовуючи такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчий суддя врахував, що встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містили об`єктивні дані, які могли свідчити про те, що виявлене та вилучене на місці обшуку майно відповідає критерію речового доказу, визначеному у ст. 98 КПК України. Виявлені та вилучені під час проведення обшуку мобільні телефони, ноутбук можуть містити відомості про скоєне кримінальне правопорушення.

Таким чином, арешт на речі накладено обґрунтовано та законно.

Крім того, слідчий суддя приходить до переконання, що заявником не доведено, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно, відпала потреба.

При цьому слідчий суддя враховує наслідки скасування арешту з майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що існує необхідність арешту майна на даний час з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання про скасування арешту майна є передчасним та в його задоволенні слід відмовити.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що відмова в задоволенні клопотання про скасування арешту майна не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000004 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1