ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 689/449/18

Провадження № 11-сс/820/535/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника заявника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на постанову про закриття кримінального провадження №80000511 внесеного до ЄРДР 06.12.2016 року за ст. 190 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

08.09.2025 року представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » звернувся до суду із скаргою про скасування постанови дізнавача Відділення поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження від 27 червня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000511.

Скарга мотивована тим, що досудове розслідування по кримінальному провадженню проведено неповно та не об`єктивно. Так, копію постанови про закриття кримінального провадження заявник отримав лише 26 серпня 2025 року. Зазначив, що органом дізнання не встановлено істотні для кримінального провадження обставини, а саме: чи були знайомі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , щодо проведеної оборудки між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ПП « ОСОБА_12 », чи існувала між ними злочинна змова, спрямована на заволодіння майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », провести перехресні допити; чи відображено в бухгалтерському обліку ПП « ОСОБА_12 » насіння сої, отриманої від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по накладній № 211 від 2 червня 2015 року на суму 95 000 грн., засоби захисту рослин, отримані від ТОВ по накладній № 212 від 2 червня 2015 року на суму 16 860, 48 грн., а всього на загальну суму 111 860, 48 грн. тощо; встановити робочих складу ПП « ОСОБА_12 », що приймали участь у розвантаженні вказаних в п. 3.2. товарно-матеріальних цінностей, чи були оформленні працівники ПП « ОСОБА_12 »; чи здійснювало протягом 2014-2019 років ПП « ОСОБА_12 » господарську діяльність, окрім торгівельної оборудки з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » тощо; чи в бухгалтерському обліку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », директор ОСОБА_11 , відображені насіння сої та засоби захисту рослин, отримані в 2015 році від ПП « ОСОБА_12 » тощо; можливі інші випадки аналогічних шахрайських дій ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , спрямованих на незаконне заволодіння майном. Однак, жодне з таких клопотань належним чином не розглянуто, відповідні процесуальні дії не проведені, а зазначені обставини так і не були з`ясовані. Відсутні будь-які документи, платіжні доручення чи інші письмові докази, що засвідчували б виконання договірних зобов`язань або сплату заборгованості. Оскільки до органів державної статистики ПП « ОСОБА_12 » не подавало фінансову та статистичну звітність за 2015-2019 роки, тому такі дії керівника ПП « ОСОБА_12 » ОСОБА_10 свідчать про наявність у нього прямого умислу на заволодіння майном ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » шляхом обману. Зокрема, при укладанні договору він завідомо не мав наміру виконувати свої договірні зобов`язання, що підтверджується відсутністю будь-яких податкових звітів чи бухгалтерських відомостей про планування та проведення розрахунків, а також фактом повної несплати отриманого товару. Керівник ПП « ОСОБА_12 » використав довіру працівників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », уклав договір, одержав матеріальні цінності, однак умисно від вчинив дій щодо оплати, а від розрахунків ухилився. Такі обставини у своїй сукупності свідчать не про звичайне невиконання господарських операцій, а про свідоме використання обману для незаконного заволодіння чужим майном, що має ознаки статті 190 КК України. Крім цього, всупереч ст. 9 КПК України, орган досудового розслідування не призначив економічну експертизу, яка є необхідною для підтвердження факту несплати за отриманий товар та з`ясування фінансової спроможності ПП « ОСОБА_12 » виконати договірні зобов`язання. Проведення такої експертизи дало б можливість об`єктивно перевірити усі обставини та встановити наявність умислу у діях керівника ПП « ОСОБА_12 » ОСОБА_10 , що має істотне значення для правильної кваліфікації діяння за ст. 190 ч. 1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про скасування постанови дізнавача Відділення поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження від 27 червня 2024 року по кримінальному провадженню № 80000511, відомості у якому внесено до ЄРДР 6 грудня 2016 року.

Мотивуючи вказане рішення, слідчий суддя послався на те, що дізнавач за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийшов до прийняття правильного процесуального рішення - закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_10 ознаку складу злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України. При цьому, проведенням дізнання не встановлено, що директор ПП « ОСОБА_12 » ОСОБА_10 заволодів майном ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » шляхом обману або зловживання довірою, не надані такі докази і представником заявника.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказане рішення представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2025 року скасувати по ухвалити нову, якою скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 80000511, відомості про яке внесені до ЄРДР 07.06.2024 року.

Вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначає, що керівник ПП « ОСОБА_12 », підписуючи договори поставки від 28 травня 2015 року - не мав наміру виконувати свої зобов`язання згідно умов договору, оскільки завідомо усвідомлював свою неспроможність виконати зобов`язання. Однак ввів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в оману, своїми діями та поведінкою переконав у своїй платоспроможності, маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном. Про наявність умислу свідчать, зокрема, відомості з податкових звітностях, які витребувані дізнавачем. Згідно з ними річний дохід підприємства був не співмірний з загальною сумою договорів та кінцевих строків розрахунку (111 860,48 грн. та 01 жовтня 2015 року відповідно). Незважаючи на це, керівник ПП « ОСОБА_12 » умисно приховав інформацію від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про реальний фінансовий стан підприємства, чим свідомо створив оманливе уявлення про можливість виконання договорів.

На думку апелянта, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » добровільно передало товар під впливом обману, що утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України.

Вказує апелянт і на те, що дійсно на рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від ПП « ОСОБА_12 » надійшла оплата у розмірі 5 000,00 грн. в рахунок часткового погашення боргу. Однак такі дії не можуть свідчити про добросовісне виконання зобов`язань, а навпаки, вказують на створення ілюзії добросовісності та платоспроможності, а договори використані як засоби прикриття злочинного умислу та приховання справжніх намірів - заволодіння товаром без повного розрахунку.

Зазначає і про те, що в матеріалах кримінального провадження містяться копії протоколів допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які прямо свідчать про наявність суттєвих суперечностей між їх показаннями, проте дізнавач не вжив заходів для з`ясування причин таких розбіжностей. Зокрема, ОСОБА_10 28.04.2018 року у своїх показах зазначав, про те, що вони з ОСОБА_9 домовились про розрахунок зазначеної суми, яку був винен ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », насінням ріпаку. При цьому, ОСОБА_9 повідомив, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » винні йому грошові кошти, тому, наполягав щоб насіння ріпаку він йому віддав особисто.

Разом з тим, з протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 26.06.2018 року вбачається, що останньому не відомо чи розраховувався ОСОБА_10 з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за насіння сої чи засоби захисту рослин, не домовлявся він і про розрахунок з ним, ніякого ріпаку в погашення боргу не передавав. Також, у додатковому допиті 08.08.2018 року зазначив, що від ОСОБА_10 чи інших осіб насіння ріпаку в рахунок погашення заборгованості він не отримував.

Не погоджується апелянт з висновком суду про те, що відомості з управління статистики щодо наявності у ПП « ОСОБА_12 » видів діяльності за КВЕДами можуть спростувати доводи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про відсутність наміру виконання зобов`язань за договорами, оскільки відсутність будь-яких податкових чи бухгалтерських відомостей, звітностей, розрахунків, а також повна несплата вартості отриманого товару свідчать про фіктивність намірів ПП « ОСОБА_12 ».

Безпідставним є і посилання суду на те, що заявником не надано доказів звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 з позовом про стягнення заборгованості за договорами поставки від 28 травня 2015 року, оскільки відсутність позову до господарського суду не може свідчити про відсутність складу кримінального правопорушення.

У підсумку представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зазначає, що дізнавачем та судом першої інстанції ігноровано належну перевірку обставин, на які звертав увагу заявник. Усі дослідження дізнавача та суду першої інстанції фактично ґрунтуються лише на словах ОСОБА_10 , без надання будь-яких документальних підтверджень, а надані заявником документи та доводи залишилися без залишилися поза увагою суду.

Позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, прокурор ОСОБА_5 вважала ухвалу слідчого судді обґрунтованою, просила у задоволенні апеляційних вимог відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали судової справи, в тому числі матеріали кримінального провадження №80000511 від 06.12.2016 року, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви суду

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався в повній мірі зазначених вимог закону.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим або прокурором всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Відповідно до вимог ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Згідно з ст. 284 ч. 4 абз.1 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

За вимогами ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Колегія суддів приходить до переконання, що вказані вимоги закону при прийнятті дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення були дотримані в повному обсязі, а слідчим суддею було враховано доводи, викладені в скарзі представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в повному обсязі, з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 06.12.2016 року внесено відомості за заявою генерального директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із правовою кваліфікацією за ст.190 ч.1 КК України.

В ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, проте не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП№3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 27 червня 2024 року закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого за ст.190 ч.1 КК України.

Як вбачається із постанови слідчого та матеріалів кримінального провадження, дізнавачем на виконання вказівок прокурора, з урахуванням клопотань заявника про проведення по кримінальному провадженню слідчих (розшукових) дій, проведені наступні слідчі (розшукові) дії, а саме: допитано в якості потерпілого генерального директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_7 (а.с.56-58 т.1), свідків ОСОБА_13 (а.с.61-62 т.1), ОСОБА_10 ( а.с.191-193 т.3), ОСОБА_9 (а.с.70-72 т.2, 86 т.3), ОСОБА_11 (а.с. 51-55 т.2, 62-64 т.3).

Також під час досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Ярмолинецького районного суду від 19.06.2023 року було здійснено тимчасовий доступ до речей та документів, а саме інформації податкової та фінансової звітності ПП « ОСОБА_12 » за період 2014-2019 років, вилучено копії документів та долучено до матеріалів даного кримінального провадження.

Окрім цього, дізнавачем витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_4 копії податкових декларацій платника єдиного податку ПП « ОСОБА_12 » за звітні періоди 2014-2019 років (а.с. 8-46, т.4) та витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_5 належним чином завірені копії податкових розрахунків, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку та Звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) по ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » тощо (а.с. 57-71 т.4).

Після проведення необхідних слідчих дій, аналізу диспозиції ст.190 ч.1 КК України, органом досудового розслідування встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, з чим також погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів виходить з того, що орган досудового розслідування провів усі необхідні слідчі (розшукові) дії, отримані дані є достатніми для прийняття законного і обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що дізнавачем правомірно було закрито кримінальне провадження №0000511 від 06.12.2016 рокуу зв`язку відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, та зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення скарги представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, належним чином перевірив законність прийнятої постанови про закриття кримінального провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вказаної постанови.

Доводи апеляційної скарги в частині неповноти проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не є слушними, оскільки, як вбачається із постанови дізнавача, під час проведення досудового розслідування дізнавачем проведено усі необхідні слідчі дії для встановлення обставин кримінального провадження, надана оцінка доказам, наявним у матеріалах провадження та викладені мотиви прийняття рішення про закриття провадження.

Посилання апелянта на те, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » добровільно передало товар під впливом обману, що утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, колегія суддів відкидає, враховуючи наступне.

Диспозицією ст. 190 ч. 1 КК України передбачена кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Як вбачається із матеріалів провадження,28 травня 2015 року між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Постачальник) в особі директора ОСОБА_7 та ПП « ОСОБА_12 » (Покупець) в особі директора ОСОБА_10 укладено договір поставки № ТЕ-ХМ-105-280515/ззр-КР. Згідно п. 1.1. договору Постачальник зобов`язується передати у зумовлений строк Покупцеві продукцію для сільгоспвиробництва, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити за нього певну грошову суму. П. 2.1. Договору передбачає набрання ним чинності з моменту його підписання сторонами і є укладеним на строк до 31 грудня 2015 року. Загальна вартість та найменування товару тощо визначається додатковими угодами (специфікаціями) - а.с. 25-30, т.1.

Відповідно до додаткової угоди (специфікації) № 1 від 28 травня 2015 року до договору поставки № ТЕ-ХМ-105-280515/ззр-КР Постачальник передав Покупцеві Зенкор 600 SC та Стомп 330 на загальну суму 16 860, 48 грн. (а.с. 31, т.1).

Згідно видаткової накладної № 212 від 2 червня 2015 року постачальник відвантажив покупцеві засоби захисту рослин (Зенкор 600 5 літрів та Стомп 330 10 літрів) на суму 16 860, 48 грн. (а.с.41 т.1).

28 травня 2015 року між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Постачальник) в особі директора ОСОБА_7 та ПП « ОСОБА_12 » (Покупець) в особі директора ОСОБА_10 укладено договір поставки № ТЕ-ХМ-106-280515/н-КР. Згідно п. 1.1. договору Постачальник зобов`язується передати у зумовлений строк Покупцеві продукцію для сільгоспвиробництва, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити за нього певну грошову суму. П. 2.1. Договору передбачає набрання ним чинності з моменту його підписання сторонами і є укладеним на строк до 31 грудня 2015 року. Загальна вартість та найменування товару тощо визначається додатковими угодами (специфікаціями) а.с. 32-38, т.1.

Відповідно до додаткової угоди (специфікації) № 1 від 28 травня 2015 року до договір поставки № ТЕ-ХМ-106-280515/н-КР Постачальник передав Покупцеві насіння сої Терек на загальну суму 95 000 грн. із датою оплати 01.10.2015р. (а.с. 39, т.1).

Згідно видаткової накладної № 211 від 2 червня 2015 року постачальник відвантажив покупцеві насіння сої Терек на суму 95 000 грн. (а.с.42 т.1). Виходячи з заяв ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Постачальник) розрахунок за цими договорами ПП « ОСОБА_12 » не проведено, договірні зобов`язання не виконані.

Враховуючи наведені відомості, колегія апеляційного суду приходить до висновку, що між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ПП « ОСОБА_12 » виник цивільно-правовий спір з приводу умов виконання договору про надання послуг. Відповідно ознак кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.1 КК України в діях ОСОБА_10 слідством встановлено не було.

Колегія суддів також виходить з того, що наявність цивільно-правових відносин між сторонами, оформлених належним чином шляхом укладення договорів поставки та підтверджених первинними бухгалтерськими документами (видатковими накладними), свідчить про те, що між сторонами виникли господарські, а не кримінально-правові відносини. Сам факт невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором не утворює складу злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, і може бути предметом цивільно-правової відповідальності, а не кримінальної.

Обставини, що свідчать про часткову оплата товару у сумі 5 000,00 грн. свідчить про реальність господарської операції, оскільки підтверджує фактичне визнання зобов`язання та намір його виконати. Така дія є несумісною з твердженнями апелянта про наявність умислу на шахрайство, оскільки обман як обов`язковий елемент складу злочину передбачає заволодіння майном без наміру виконати будь-які зустрічні дії.

Колегія суддів також виходить з того, що відсутність окремих податкових або бухгалтерських звітностей чи платежів не може сама по собі свідчити про фіктивність правочину або відсутність наміру його виконувати, оскільки такі обставини можуть бути наслідком неналежного виконання обов`язків, фінансових труднощів або інших чинників, але не являються достатнім доказом умислу на вчинення шахрайства. Критерії платоспроможності контрагента за цивільно-правовим договором на час його вчинення перевіряються самим суб`єктом господарських правовідносин, підприємством, яке укладає такий договір, кожен з суб`єктів таких правовідносин несе певні фінансові ризики господарчої діяльності. Тому твердження апелянта про те, що фінансові документи ПП « ОСОБА_12 », отримані слідством про неплатоспроможність цього підприємства, на час укладання договору, свідчать про шахрайський умисел, колегія суддів відкидає.

Посилання представника скаржника на наявність певних суперечностей в показаннях свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки самі по собі розбіжності не свідчать про недостовірність зібраних доказів та не спростовують висновків дізнавача, якщо такі розбіжності не є істотними для кваліфікації діяння.

За наведених обставин, перевіривши ухвалу слідчого судді у межах доводів апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею при розгляді скарги представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на постанову про закриття кримінального провадження дотримано вимоги ст.ст. 306, 307 КПК України, тому оскаржуване рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим.

Інших підстав для скасування ухвали слідчого судді апеляційна скарга заявника не містить та колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника заявника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на постанову дізнавача СД ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 від 27.06.2024 року про закриття кримінального провадження №0000511 внесеного до ЄРДР 06.12.2016 року за ст. 190 ч.1 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3