УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 120 251 000 000 005 06 від 15.04.2025 за ч. 1, 2 ст. 307 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про накладення у кримінальному провадженні № 120 251 000 000 005 06 від 15.04.2025 арешту на тимчасово вилучене майно.

На обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України, та за підозрою ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 307 КК України.

ОСОБА_6 24.10.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді від 26.09.2025 слідчими 24.10.2025 проведений обшук за адресою - АДРЕСА_1 , під час якого вилучено мобільний телефон «Moto g85 SG», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з номером мобільного телефону НОМЕР_3 .

Слідчим винесено постанову від 24.10.2025 про визнання вилученого майна речовим доказом.

У зв`язку з тим, що це майно є тимчасово вилученим, з метою його збереження, слідчий просив накласти на нього арешт.

У судове засідання слідчий не з`явився, звернувся з заявою про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник тимчасово вилученого майна також у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ст. 307 КК України та причетність до його вчинення ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчим та матеріалами клопотання доведено, що вилучене у ході проведення обшуку майно містить інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення та є доказом у цьому кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для задоволення ініційованого слідчим клопотання.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 251 000 000 005 06 від 15.04.2025 арешт на майно, вилучене 24.10.2025 під час обшуку за адресою - АДРЕСА_1 , а саме на:

-мобільний телефон «Moto g85 SG», IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету № WAR1328918.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1