УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 Справа №607/1336/26 Провадження №1-кс/607/717/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі, клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000563 від 18.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , подав клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000563 від 18.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України КК України, який був накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.12.2025 у справі № 607/27171/25, у якому просить скасувати арешт на грошові кошти в сумі 107400 гривень, які належать ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання, зазначивши, що ухвалою слідчого судді про проведення обшуку не було надано дозволу про вилучення грошових коштів ОСОБА_5 . Також зазначив, що інкримінована ч. 3 ст. 240 Кримінального кодексу України не передбачає застосування спеціальної конфіскації, а розмір завданої шкоди у даному кримінальному провадженні не визначено.

У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, зазначивши, що вилучене майно є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України. Він наголосив, що грошові кошти, на які накладено арешт, набуті кримінально-протиправним шляхом, а саме є доходом, отриманим унаслідок реалізації води. Також прокурор вказав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, речові докази перебувають у процесі дослідження, а тому скасування арешту на даній стадії може перешкодити досягненню цілей кримінального провадження. У зв`язку з наведеним вважає клопотання поданим передчасно та таким, що не підлягає задоволенню.

Вивчивши клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.12.2025 у справі № 607/27171/25, в рамках кримінального провадження №0000563 від 18.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, накладено арешт на грошові кошти в сумі 107400 гривень, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Ухвалюючи рішення про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що вказане у клопотанні майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його приховування, знищення, відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Абзацом 2 частини першої статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Так, вирішуючи питання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, обґрунтував сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що майно, з якого адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , просить скасувати арешт, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, відомостей про те, що у рамках вказаного кримінального провадження проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії із грошовими коштами, заявником слідчому судді не надано.

Враховуючи позицію прокурора, який заперечив щодо скасування арешту на дане майно та те, що заявником при зверненні до слідчого судді не доведено, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту майна, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення внесеного клопотання про скасування арешту.

На думку слідчого судді, зняття арешту з майна, вказаного у клопотанні, може негативно вплинути на хід досудового розслідування, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в порядку статті 174 КПК України на тимчасово вилучене майно, накладеного ухвалою слідчого судді.

Тому, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статями 170, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000563 від 18.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 України - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1