В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000561 від 16.06.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: зокрема востаннє: 17.03.2025 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ст. ст. 71, 72 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі; 28.08.2025 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи протягом року засудженим за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме 17.03.2025 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, до часу фактичного виявлення працівниками поліції, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, порушуючи вимоги Закону України «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав особливо небезпечну психотропну, обіг якої заборонено - PVP, після чого, помістив у праву кишеню своїх шортів та почав незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети збуту. Далі, 16.06.2025 року, приблизно о 16 годині 15 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Космічна, 12-А, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_5 , який повідомив, що зберігає при собі вказану вище особливо небезпечну психотропну речовину, та в подальшому, того ж дня, за вищевказаною адресою, у період часу з 16 години 46 хвилин до 16 години 50 хвилин, співробітниками поліції, було проведено обшук затриманої особи, у ході якого, у ОСОБА_5 виявлено та вилучено з правої кишені його шортів PVP, масою 0,450 г, яку останній придбав та зберігав при собі, для власного вживання без мені збуту.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-25/36798-НЗПРАП від 24.06.2025 року: 1. У наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено. 2. У наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якої в речовині становить 0,450 г.

PVP, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Відповідно до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 16.06.2025 року в м. Києві придбав психотропну речовину - PVP, яку поклав до кишені та почав зберігати, для власного вживання без мети збуту, та в той же день, по вул. Космічній, 12-А, його зупинили працівники поліції, яким він повідомив, що зберігає при собі вказану вище психотропну речовину, яку він видав останнім для вилучення. Розуміє, що його дії були незаконними, у скоєному щиро каявся та зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місця скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності та він не оспорює будь-які фактичні обставини.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу обшуку затриманої особи від 16.06.2025 року; висновку експерта № СЕ-19/111-25/36798-НЗПРАП від 24.06.2025 року; постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 16.06.2025 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у скоєному щиро розкаявся, вину визнав повністю, раніше судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом визнано рецидив злочинів (ст. 190 КК України (вирок Оболонського районного суду м. Києва від 10.05.2023 року)).

Зокрема, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , його особи, на даний час засуджений до покарання у виді позбавлення волі, яке на даний час відбуває у місцях позбавлення волі, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України і тому, вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі виклавденого та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень, за який він засуджується цим вироком та, за який його засуджено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року та Оболонського районного суду м. Києва від 28.08.2025 року, остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 01.12.2025 року, зарахувавши йому у строк відбування покарання, з 04.09.2025 року до 30.11.2025 року включно, відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.03.2025 року, та на підставі ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 27.12.2024 року до 30.12.2024 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вироку Оболонського районного суду м. Києва від 28.08.2025 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/36798-НЗПРАП від 24.06.2025 року в розмірі 3 565 гривень 60 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,450 г (яку після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів поміщено до спец. пакету експертної служби з наліпкою КНДЕКЦ МВС № 6113621), що передана на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення його копії.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та направити для вручення ОСОБА_5 .

Головуючий суддя: