УХВАЛА

15 грудня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000054 від 15.09.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України,

установив:

07.10.2025 прокурор Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням (вхід. № 104519 від 01.10.2025) про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000054 від 15.09.2025.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, прокурор ОСОБА_5 зазначив про таке.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 15.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Центрального регіону.

За версією органу досудового розслідування, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, отримав неправомірну вигоду у розмірі 36 000 доларів США від військовозобов`язаного ОСОБА_7 , що залучений до конфіденційного співробітництва, виступаючи при цьому в якості пособника невстановленим посадовим особам, у вчиненні останніми за неправомірну вигоду, дій щодо виключення з військового обліку військовозобов`язаного ОСОБА_7 , що залучений до конфіденційного співробітництва, у ІНФОРМАЦІЯ_1 (без конкретизації у який саме спосіб).

Так, 30.09.2025 о 21 год. 20 хв., за результатами проведення контролю за вчиненням злочину, відразу після передачі 36 000 доларів США (з яких 35800 США - імітаційні кошти) військовозобов`язаним ОСОБА_7 , поблизу супермаркету «Новус» по вул. Регенераторна, 4а, у м. Києві, затриманий в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Комсомольськ Полтавської області, громадянин України, українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ., проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На місце вчинення кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_6 прибув на автомобілі BMW 328i д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить матері останнього ОСОБА_8 , у салоні якого і отримав неправомірну вигоду від ОСОБА_7 .

У період часу з 23 год 29 хв 30.09.2025 по 00 год 45 хв 01.10.2025 поблизу супермаркету «Новус» по вул.Регенераторна, 4а, у м.Києві, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено невідкладний обшук автомобіля марки BMW 328і д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить матері ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , та перебував у фактичному користуванні підозрюваного, під час якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Apple iPhone 14 Pro Max» у чохлі окрасу Multicam, укомплектований сім-картами мобільного оператора «Vodafone» з абоненським № НОМЕР_2 , та мобільного оператора «Київстар» з абонентським № НОМЕР_3 (спецпакет №КІС2019667);

- дві купюри номінальною вартістю по 100 доларів США кожна серія та номер HF19016214A, СС28684047А, в загальній сумі 200 доларів США (спецпакет №RIC2019687);

- об`єкти, зовні схожі на купюри номінальною вартістю по 100 доларів США у кількості 358 шт. з однаковими серією та номером кожна КВ14859584М (спецпакет №RIC2019686);

- металевий предмет, ззовні схожий на магазин до пістолета з патронами у кількості 17 шт. з гумовими кулями (спец пакет №RIC2019684);

- 3 банківські картки: Приватбанк - НОМЕР_4 , Приватбанк - НОМЕР_5 , Монобанк - НОМЕР_6 , та посвідчення фельд`єгера ДПСЗ на ім`я ОСОБА_6 (спец пакет № RIC2019683);

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 та ключі від автомобіля марки BMW 328i д.н.з. НОМЕР_1 (спецпакет № RIC2019686);

- автомобіль марки BMW 328i д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на зберігання на Штрафмайданчик ДП МВС України "ІНФОРМ-РЕСУРС", що по вул. Гната Хоткевича, 20-Б, у м. Києві.

01.10.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

01.10.2025 слідчим СУ ГУНП у м.Києві винесено постанову про визнання речовими доказами вказаного майна у кримінальному провадженні.

У зв`язку викладеним, з метою збереження вилученого майна, запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 України.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному слідчому судді від 08.10.2025, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримав та просив задовольнити.

Представник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора про арешт майна його клієнтки, зазначивши, що таке майно не має жодного значення у кримінальному провадженні, та не є власністю підозрюваного.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про таке.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 15.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Центрального регіону

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.10.2025 у справі № 761/42775/25 надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки BMW 328і д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить матері ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , та перебував у фактичному користуванні підозрюваного, з метою виявлення та вилучення зазначеного майна, у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на зазначене виявлене та вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речового доказу, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та в подальшому можливої конфіскації як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановами старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 від 01.10.2025 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовими доказами.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в цьому випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в цьому кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано це клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування та відчуження майна, яке визнано речовим доказом постановами слідчого від 01.10.2025, приходить до висновку про наявність на цьому етапі досудового розслідування достатніх підстав для накладення арешту на вищезазначене майно.

Посилання адвоката на те, що вилучене майно не має жодного відношення до обставин кримінального провадження, слідчий суддя на цій стадії досудового розслідування оцінює критично, оскільки ці обставини можуть бути підтверджені лише шляхом проведення перевірки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні для спростування або підтвердження зазначених адвокатом доводів.

Досудове розслідування на цей час ще триває і ці обставини також підлягають перевірці при його проведенні, тому в такому випадку, вбачається за можливе застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя враховує, що вилучені кошти в сумі 200 доларів США та імітаційні кошти в сумі 35 800 доларів США є предметом неправомірної вигоди, металевий предмет, ззовні схожий на магазин до пістолета з патронами у кількості 17 шт. з гумовими кулями може бути предметом вчинення іншого кримінального правопорушення (ст.263 КК України) в разі підтвердження висновком балістичної експертизи, банківські картки, мобільний телефон, транспортний засіб, використовувалися при вчиненні кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди його вчинення. та мають суттєве значення для досудового розслідування.

Слід зауважити і на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у тому числі усіх причетних до зазначеного кримінального правопорушення осіб.

На думку слідчого судді, накладення арешту на майно в цьому випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна для третіх осіб. Що стосується прав та законних інтересів власників майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не є занадто обтяжливими для них. При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000054 від 15.09.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 30.09.2025-01.10.2025 під час проведення обшуку автомобіля марки BMW 328i, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме:

- мобільний телефон «Apple iPhone 14 Pro Max» у чохлі окрасу Multicam, укомплектований сім-картами мобільного оператора «Vodafone» з абонентським № НОМЕР_2 , та мобільного оператора «Київстар» з абонентським № НОМЕР_3 ;

- дві купюри номінальною вартістю по 100 доларів США кожна серія та номер HF19016214A, СС28684047А, в загальній сумі 200 доларів США (спецпакет №RIC2019687);

- об`єкти, зовні схожі на купюри номінальною вартістю по 100 доларів США у кількості 358 шт. з однаковими серією та номером кожна КВ14859584М;

- металевий предмет, ззовні схожий на магазин до пістолета з патронами у кількості 17 шт. з гумовими кулями;

- 3 банківські картки: Приватбанк - НОМЕР_4 , Приватбанк - НОМЕР_5 , Монобанк - НОМЕР_6 , та посвідчення фельд`єгера ДПСЗ на ім`я ОСОБА_6 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 та ключі від автомобіля марки BMW 328i д.н.з. НОМЕР_1 ;

- автомобіль марки BMW 328i д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_10