Справа № 354/76/26
Провадження № 1-кс/354/34/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року м. Яремче

Слідча суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яремче в режимі відеоконференції скаргу представника скаржника БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОБЛАСНИЙ БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ТУРБОТА ТА МИЛОСЕРДЯ» адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого про повернення тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и л а:

22.01.2026 адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОБЛАСНИЙ БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ТУРБОТА ТА МИЛОСЕРДЯ», звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого в питанні про повернення тимчасово вилученого майна, яке мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділення ВП № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження №0000232 від 15.07.2025, за заявою Голови правління БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ЗОЛОТА ГЕНЕРАЦІЯ» ОСОБА_5 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України. Сприяючи досудовому розслідуванню у визначеному вище кримінальному провадженні, керівник БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОБЛАСНИЙ БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ТУРБОТА ТА МИЛОСЕРДЯ» ОСОБА_6 добровільно передав слідчому для проведення судової-почеркознавчої експертизи оригінали документів:

1. Договір від 15 липня 2025 року укладеного між БЛАГОДІЙНОЮ ОРГАНІЗАЦІЄЮ «ЗОЛОТА ГЕНЕРАЦІЯ» та БЛАГОДІЙНОЮ ОРГАНІЗАЦІЄЮ «ОБЛАСНИЙ БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ТУРБОТА ТА МИЛОСЕРДЯ» - 7 арк.;

2. Договір суперфіцію від 10 червня 2025 року укладеного між БЛАГОДІЙНОЮ ОРГАНІЗАЦІЄЮ «ЗОЛОТА ГЕНЕРАЦІЯ» та БЛАГОДІЙНОЮ ОРГАНІЗАЦІЄЮ «ОБЛАСНИЙ БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ТУРБОТА ТА МИЛОСЕРДЯ» - 4 арк.;

3. Акт приймання-передання земельних ділянок від 10.06.2025 укладений між БЛАГОДІЙНОЮ ОРГАНІЗАЦІЄЮ «ЗОЛОТА ГЕНЕРАЦІЯ» та БЛАГОДІЙНОЮ ОРГАНІЗАЦІЄЮ «ОБЛАСНИЙ БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ТУРБОТА ТА МИЛОСЕРДЯ» - 1 арк.

Оскільки, як підтвердив усно слідчий 02.01.2026, на даний час виконання судово-почеркознавчої експертизи завершено, то відпала потреба утримувати зазначені документи, які є тимчасово вилученим майном.

В судовому засіданні скаржник підтримав подану ним скаргу з мотивів викладених в ній, повідомив, що тимчасово вилучені слідчим документи він добровільно надав слідчому для проведення почеркознавчої експертизи, яка на даний час проведена і немає необхідності утримувати такі документи слідчому. Зауважив, що вимога про повернення тимчасово вилученого майна є не тільки його бажанням, а і вимогою Господарського суду Івано-Франківської області, яка розглядає справу № 906/935/25 та витребовує вБЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОБЛАСНИЙ БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ТУРБОТА ТА МИЛОСЕРДЯ» як відповідачів оригінали зазначених документів для проведення почеркознавчої експертизи. На початку січня 2026 року на неодноразові усні звернення адвоката ОСОБА_3 слідчий

надавав незрозумілі йому відмови у поверненні тимчасово вилучених ним документів. З приводу призначення іншої експертизи, то адвокат ОСОБА_3 повідомив, що має намір ознайомить зі змістом постанови про її призначення та з питаннями, які поставлені експерту, й дізнатись у якій експертній установі буде проводитись така експертиза.

Вважає дії щодо відмови слідчого у поверненні оригіналів наданих документів неправомірними та такими, що порушують права власників цих документів.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що після отримання ним зазначених скаржником оригіналів документів дійсно була проведена почеркознавча експертиза, внаслідок якої було експертами підтверджено, що підписи та печатка належать підписанту ОСОБА_7 та БЛАГОДІЙНІЙ ОРГАНІЗАЦІЇ «ЗОЛОТА ГЕНЕРАЦІЯ».

Однак, допитана після цього ОСОБА_8 повідомила слідчого про нові обставини, які зумовили необхідність проведення іншої комплексної судово-технічної експертизи документів. Зокрема вона вказала, що протягом 2014-2015 років та у 2022 році вона на прохання генерального директора Товариства підписала та передала чисті листки з своїми підписами для оформлення листів подяки від Благодійного фонду. Ці обставини зумовили призначення комплексної судово-технічної експертизи документів. Відповідно до супровідного листа від 24.01.2026 опечатаний конверт з оригіналом договору та Акту приймання передачі земельних ділянок було направлено до експертної установи.

Повідомив, що жодних письмових звернень чи клопотань з приводу повернення документів чи витребування їх на вимогу Господарського суду Івано-Франківської області з 26.09.2025 до нього не надходило. Якщо б слідчий закрив кримінальне провадження, то віддав би оригінали отриманих ним документів, однак з`ясувались нововиявлені обставини, які зумовили продовжити розслідування даного кримінального провадження. Також повідомив суд, що ним з`ясовано, що при реєстрації земельних ділянок у державного реєстратора не залишилось оригіналу цих документів, а тільки копії, відтак іншої можливості отримати оригінали зазначених вище документів та провести комплексну експертизу не має можливості, оскільки це є єдиний екземпляр.

Зазначив, що досудове розслідування у даній справі досі триває, є необхідність з`ясувати всі обставини кримінального правопорушення, зокрема шляхом проведення експертиз. Звернув увагу слідчої судді на те, що у випадку повернення зазначених документів, органи слідства будуть позбавлені можливості провести будь-які експертизи та встановити істину у справі.

Вважає, що неповернення документів є об`єктивним, необхідним та оправдовує засади кримінального провадження, а повернення навпаки призведе до оскарження його дій з боку заявниці

ОСОБА_9 приводу ознайомлення з Постановою про призначення комплексної судово-технічної експертизи документів від 23.01.2026, слідчий заперечував, оскільки скаржник на даний час перебуває в статусі свідка, який не надає йому такого права й може зашкодити розслідуванню.

З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення адвоката та слідчого, дослідивши матеріали справи слідча суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесенні на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно змісту п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені в тому числі рішення слідчого, дізнавача, прокурора, які полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на даний час слідчим відділенням ВП № 1 (м. Яремче)

Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000232 від 15.07.2025, та слідчим ОСОБА_4 23.01.2026 винесено процесуальний документ, а саме постанову про призначення комплексної судово-технічної експертизи документів, що підтверджується наданою слідчим в судовому засіданні копією цієї постанови від 23.01.2026 та копією супровідного листа від 24.01.2025 направлення документів для проведення експертизи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

За таких обставин, враховуючи всі вищезазначені обставини в сукупності та аргументи слідчого, слідчий суддя на даному етапі не вбачає правових підстав для задоволення скарги, оскільки такі вимоги на сьогодні є передчасними, а направлення оригіналів документів в експерту установу унеможливлює їх повернення власнику.

Крім того, на думку слідчого судді, повернення оригіналів переданих слідчому документів не сприятиме досягненню визначених статтею 2 КПК України завдань кримінального провадження та перешкодить встановленню істини в даному кримінальному провадженні.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24.10. 2006, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Таким чином слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вимоги скарги про зобов`язання слідчого повернути вилучені в ході обшуку речі (зазначені у клопотанні).

Частиною 1 статті 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и л а :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОБЛАСНИЙ БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ТУРБОТА ТА МИЛОСЕРДЯ», на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_10