УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ТУ ДБР Ляшко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4», заяву ОСОБА_3 на надання розпорядження органу прокуратури на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування, -

ВСТАНОВИЛА:

На адресу Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_3 на надання розпорядження органу прокуратури на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування, щодо неправомірних дій співробітників СБУ та працівників СІЗО за його заявою від 21.10.2025 року.

Для належного розгляду скарги слідчою суддею було зобов`язано ТУ ДБР надати для дослідження копію заяви ОСОБА_3 від 21.10.2025 року.

Листом керівника першого слідчого відділу ТУ ДБР (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) направлено на адресу суду копії матеріалів звернення ОСОБА_3 від 21.10.2025 рокута повідомлено, що заява ОСОБА_3 від 21.10.2025 року була направлена до ПВБ в Запорізькій області 2 управління ГУ ВБ СБУ для проведення перевірки заяви ОСОБА_3 .. На час розгляду скарги в суді інформація про стан перевірки не надходила.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свою заяву, просив її задовольнити.

В судовому засіданні уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що заява ОСОБА_3 направлена на адресу начальника ПВБ в Запорізькій області (з дислокацію у м.Запоріжжі) 2 управління ГУ ВБ СБУ для проведення перевірки заяви ОСОБА_3 .. На час розгляду скарги, до ТУ ДБР ще не надійшли матеріали перевірки для прийняття рішення. Також послався на постанову Верховного Суду, за якою не будь-яке звернення громадян є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише обґрунтоване повідомлення про злочин.

В судове засідання прокурор, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явився, прокурор ОСОБА_5 надав заяву про розгляд скарги без участі прокурора, в задоволенні скарги просить відмовити, оскільки дана скарга є необґрунтованою за відсутності отримання фактів та обставин, що можуть свідчити про вчинення підслідних слідчим ДБР кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, вислухавши пояснення учасників процесу, слідча суддя дійшла до наступного.

Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст. ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Підставою кримінальної відповідальності згідно ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Стаття 11 Кримінального кодексу України визначає, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб"єктом кримінального правопорушення.

При цьому Особлива частина Кримінального кодексу України визначає, які саме діяння є кримінальними правопорушеннями, в чому полягає об"єктивна та суб"єктивна сторона того чи іншого кримінального правопорушення, їх кваліфікуючі ознаки тощо.

Виходячи з наведеного, за умови наявності в заяві, повідомленні тих чи інших об"єктивних даних, що дійсно містять ознаки відповідного кимінального правопорушення, то такі заяви чи повідомлення необхідно вважати саме заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, відомості про які підлягають внесенню слідчим, дізнавачем, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строки, передбачені ст. 214 КПК України.

Судом встановлено, що 21.10.2025 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до ТУ ДБР щодо вчинення (на його думку) відносно нього злочину працівниками СБУ. Звернення ОСОБА_3 з приводу можливого перевищення службових повноважень окремими працівниками УСБУ в Запорізькій області відносно заявника 18.11.2025 року направлено до ПВБ в Запорізькій області (з дислокацією у м.Запоріжжі) 2 управління ГУ ВБ СБУ для проведення перевірки заяви ОСОБА_3 від 21.10.2025 року.

На час розгляду скарги інформація про стан перевірки не надходила.

До суду ОСОБА_3 звернувся з заявою про злочин відносно нього з посиланням на ст.374 КК України та просить суд розглянути заяву та дати розпорядження органам прокуратури внести повідомлення про злочин до ЄРДР.

Стаття 374 КК України, на яку посилається в своїй заявіОСОБА_3 , передбачає відповідальність за порушення права на захист, а саме за недопущення чи ненадання своєчасно захисника, а також інше грубе порушення права підозрюваного, обвинуваченого на захист, вчинене слідчим, дізнавачем, прокурором або суддею.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Незважаючи на те, що ст. 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.

Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії слідчого/прокурора, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого/прокурора в результаті такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п. 18 ст. 3 КПК України (визначення основних термінів Кодексу), відповідно до якого, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник має зазначити у повідомленні конкретні, відомі йому обставини такого злочину.

Дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі фактичні обставини певного злочину. Забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, у тому числі доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Однак до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які не містять таких ознак.

У разі подання особою заяви про кримінальне правопорушення до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі, заявник повинен вказати у ній додатково відомі йому відомості про ознаки правопорушення. Лише у такому випадку службові особи Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі зобов`язанівнести відповідні відомості до реєстру.

Завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Заява ОСОБА_3 від 21.10.2025 рокупро кримінальне правопорушення не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення кримінальних правопорушень, не містить даних, що підтверджують реальність конкретних неправомірних дій, які б можливо було кваліфікувати як кримінальне правопорушення, а пов`язане виключно з незгодою з прийнятими процесуальними рішеннями та порядком судового розгляду кримінального провадження. Враховуючи, що така заява не є повідомленням про кримінальне правопорушення у розумінні ст.214 КПК України, слідчий не наділений обов`язком вносити відомості по ній до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, дана заява ОСОБА_3 18.11.2025 року направлена до ПВБ в Запорізькій області (з дислокацією у м.Запоріжжі) 2 управління ГУ ВБ СБУ для проведення перевірки. На час розгляду заяви ОСОБА_3 перевірка ще не проведена, отже заява ОСОБА_3 до суду є передчасною.

Також суд повідомляє заявника, обставини, викладені в заяві ОСОБА_3 до суду не є предметом розгляду скарги, відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України, якою передбачено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Враховуючи зазначене, заява ОСОБА_3 до суду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 214, 303 - 306 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 на надання розпорядження органу прокуратури на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідча суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя: ОСОБА_1