СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/2208/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2025 року за №0003350, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ м. Новоросійськ, громадянина України, який здобув вищу освіту, одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, скоєного за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 15.11.2025, приблизно о 12 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки «Jaguar», моделі «S-type», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Мрії, навпроти будинку №7 в м. Києві, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка переходила проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переході справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого останній були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Так, ОСОБА_3 , 15 листопада 2025 року, приблизно о 12 год. 13 хв., керуючи на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , технічно-справним автомобілем марки «Jaguar», моделі «S-type», д.н.з. НОМЕР_4 , рухався по другій смузі з двох наявних, вул. Мрії в м. Києві, зі сторони вул. Стеценка в напрямку вул. Салютна, зі швидкістю приблизно 50 км/год.

В цей же час, ОСОБА_4 підійшла до нерегульованого пішохідного переходу зі сторони будинку №5 по вул. Мрії в м. Києві та почала здійснювати перехід проїжджої частини справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля та дійшла до другої смуги.

В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи керувати автомобілем «Jaguar», моделі «S-type», д.н.з. НОМЕР_4 , рухаючись по другій смузі проявив неуважність, відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, які діють з 01.01.2002 року зі змінами:

- п. 1.3, згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 (б), який зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі;

- п. 18.1, який зобов`язує водія транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-1804-2025 від 08.12.2025 року отримала тілесні ушкодження, що відносяться до середньої тяжкості відповідно до п. 1.5.2, 2.2.1/в та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року.

Порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху та заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_4 надіслала на адресу суду клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив вище наведені обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Також показав, що він примирився з потерпілою та в повному обсязі відшкодував завдані їй збитки, а саме відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду. Просив закрити стосовно нього кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання потерпілої.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно із ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, та у якому обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до нетяжкого злочину, не є корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушення, пов`язаним з корупцією.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, повністю визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у скоєному щиро розкаявся, примирився з потерпілою та повністю відшкодував завдані їй збитки.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, та підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка є нереабілітуючою.

Така позиція обвинуваченого, за переконанням суду, сумісна з можливістю звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, те, що воно відноситься до кримінальних проступків, а також те, що ОСОБА_3 визнав свою вину, щиро розкаявся, примирився з потерпілою та повністю відшкодував завдані їй матеріальні та моральні збитки, є пенсіонером, одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання потерпілої та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б перешкоджали суду прийняти процесуальне рішення за заявленим клопотанням не встановлено.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 44, 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 9 ст. 100, ст. 174 ст. 285, 286, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 44, 46 КК України, а саме у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2025 року за №0003350, за обвинуваченням ОСОБА_3 - закрити.

Речовий доказ: автомобіль марки «Jaguar», моделі «S-type», д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , - залишити у власника (законного володільця).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1