Провадження № 1-кс/638/2971/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Генерального прокурора в порядку ч.1 ст.303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова зі скаргою на бездіяльність Генерального прокурора в порядку ч.1 ст.303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя, ознайомившись із поданою скаргою, приходить до висновку, що скаргу необхідно повернути скаржнику, виходячи з наступного.

За положеннями статті 1 КПК України на території України порядок кримінального провадження визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень КУ, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до статті 2 КПК України, зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За імперативними вимогами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права (п.1) та законність (п.2), згідно з якими кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України). Під час кримінального провадження суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).

При цьому згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Статтею 303 Кримінального процесуального кодексу України визначено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та ким.

Так, частиною 1 статті 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Як вбачається зі змісту скарги, заявником оскаржується саме бездіяльність, яка виразилась у невнесенні у встановлені КПК строки відомостей про вчинення кримінального правопорушення від 07.12.2025 року.

Разом із тим, до матеріалів скарги заявником не надано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, зокрема чи був сам факт звернення до органу досудового розслідування чи прокуратури з відповідною заявою від 07.12.2024 року про вчинення правопорушення, що унеможливлює суд перевірити належність права суб`єкту, що звернувся до суду, на таке звернення, у зв`язку з чим суд вважає, що скаргу подано не уповноваженою на це особою, а тому скаргу необхідно повернути.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 304 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Як регламентує частина 7 статті 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.214, 303, 304 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Генерального прокурора в порядку ч.1 ст.303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути особі, яка звернулась зі скаргою.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1