Справа № 489/9078/25
Провадження № 1-кс/489/3518/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

15 грудня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

10.11.2025 до слідчого судді надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скаржник просив поновити строк на оскарження протиправної бездіяльності та зобов`язати уповноважену (службову) особу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 135, ч.1 ст.329, ч.3 ст.367 КК України з боку посадових осіб Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області.

Ухвалою слідчого судді від 11.11.2025 у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання скарги було відмовлено та повернуто скаргу особі, яка її подала.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 25.11.2025 поновлено строк на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, а матеріали за скаргою направлено для розгляду до Інгульського районного суду міста Миколаєва.

05.12.2025 протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу передано попередньому складу суду для продовження розгляду.

Скаржник та її представник у судовому засіданні вимоги скарги підтримали.

Представник ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, до суду не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, матеріали щодо розгляду заяви від 17.10.2025 не надав. Його відсутність, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника та її представника, ознайомившись зі скаргою та доданими до неї матеріалами, слідчий суддя дійшов таких висновків.

З матеріалів скарги вбачається, що 17.10.2025 ОСОБА_3 подала до ТУ ДБР у м. Миколаєві заяву про вчинення посадовими особами МРУП ГУНП в Миколаївській області кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 329, ч. 3 ст. 367 КК України.

Заява зареєстрована 17.10.2025 за вхідним №13103 3КП/МК, однак відомості до ЄРДР не внесено, про що свідчить лист керівника Першого слідчого відділу від 23.10.2025.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, чинний КПК України не передбачає можливості прийняття рішення щодо відсутності події чи складу кримінального правопорушення на стадії подання заяви про кримінальне правопорушення та з урахуванням визначеного ст. 25 КПК України принципу публічності слідчий, дізнавач чи прокурор зобов`язані розпочати досудове розслідування, вже за результатами якого прийняти передбачене КПК України рішення по суті із забезпеченням реалізації права на його оскарження в передбаченому законом порядку.

Заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень було отримано ТУ ДБР у м. Миколаєві 17.10.2025, проте у визначений законом строк викладені у заяві відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Вказана заява була однозначно подана саме як заява про кримінальні правопорушення, з викладенням підстав, за яких заявник зробила висновок про наявність складу кримінальних правопорушень. Натомість у разі недостатності відомостей, викладених у заяві, слідчий міг та повинен був відповідно до принципу публічності та ст. 214 КПК України (шляхом самостійного виявлення з будь-якого джерела) встановити інші відомості щодо вказаного в заяві діяння з відповідних джерел, оскільки слідчому було заявлено про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, з матеріалів скарги слідує, що заява про кримінальні правопорушення містила опис обставин їх вчинення, що є цілком достатньою підставою для висновку, що могли бути вчинені вказані у заяві кримінальні правопорушення. Натомість на даному етапі для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не обов`язкове доведення доказами всіх елементів складу кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Також відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, на даному етапі для внесення відомостей до ЄРДР достатні короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз положень КПК України, а головним чином таких загальних засад кримінального провадження як законність, публічність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень (в тому числі і процесуальних рішень слідчого судді при розгляді саме даної категорії скарг), дає підстави для висновку, що всі повідомлення, заяви, інші відомості про кримінальне правопорушення мають вноситись до ЄРДР та за результатами відповідного розслідування мають бути прийняті відповідні процесуальні рішення, оскільки тільки такі процесуальні рішення відповідно до вимог КПК України можуть бути оскаржені не тільки до слідчого судді, а і в апеляційному порядку, що і забезпечить реалізацію права на оскарження, як загальної засади кримінального провадження.

За будь-яких обставин, у даному випадку на етапі надходження до уповноваженої особи повідомлення про кримінальне правопорушення превалюючою є визначена ст. 25 КПК України публічність, як загальна засада кримінального провадження, за якою прокурор та слідчий зобов`язані розпочати досудове розслідування при надходженні заяви про кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що слідчому судді не надано жодного доказу внесення відомостей за поданою ОСОБА_3 заявою про вчинення кримінальних правопорушень від 17.10.2025 вхідний №13103 3КП/МК, незважаючи на виклад обставин їх вчинення, які, на думку заявниці, мали місце, це свідчить про бездіяльність органу досудового розслідування, тому вимоги скарги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 214, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважену службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві (до складу якого входить Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Миколаєві)) внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушенні, викладені у заяві ОСОБА_3 від 17.10.2025, зареєстрованої 17.10.2025 за вхідним №13103 3КП/МК.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 16.12.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1