ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2689/24
Провадження №1-кп/477/177/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000088 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Коротич Люботинського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб не має, не працюючого, тимчасово зареєстрованого в АДРЕСА_1 , як внутрішньо-переміщена особа, фактично мешкаючого по АДРЕСА_2 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 125 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

а також потерпілого ОСОБА_5 (не з`явився),

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2024 року, приблизно о 15:00, у ОСОБА_3 , який знаходився в кімнаті № 25 Мішково-Погорілівської загально-освітньої школи інтернату Миколаївської обласної ради, який розташований за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Центральна, 129, де він з іншими особами тимчасово мешкав як внутрішньо-переміщена та евакуйована особа, на ґрунті неприязних відносин виник конфлікт з ОСОБА_5 , під час якого він вирішив спричинити йому тілесні ушкодження.

Тоді ж ОСОБА_3 , під час конфлікту з ОСОБА_5 реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та усвідомлюючи їх суспільно-небезпечні наслідки, умисно наніс ОСОБА_5 не менше 4-х ударів металевою палицею в область голови та верхніх кінцівок, чим спричинив йому тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин голови, синця та саден в ділянці голови, верхніх кінцівок, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

За вчинення цих дій передбачена кримінальна відповідальність за

ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 , не заперечуючи фактичних обставин справи, визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що після початку вторгнення російських військ до України 2022 року він виїхав з місця бойових дій і його як внутрішньо-переміщену особу поселили в Мішково-Погорілівській загально-освітній школі інтернаті Миколаївської області, де він разом з іншими такими ж громадянами проживав. В серпні 2024 року між ним та ще одним мешканцем інтернату ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, під час якого він схопив металеву палку та наніс йому нею декілька ударів в область голови та рук.

Крім того його вина також підтверджується протоколом огляду місця події від 28 серпня 2024 року житлової кімнати в будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 , в якій на відстані одного метру зліва від входу знаходиться ліжко, на відстані 20 см від якого на підлозі виявлені сліди червоно-бурого кольору; на постільній білизні ліжка та на стіні біля нього також виявлені плями червоно-бурого кольору; крім того в кімнаті біля іншого ліжка виявлено алюмінієву палицю.

Також, відповідно до висновку експерта № 739 від 09 жовтня 2024 року (розпочата 28 серпня 2024 року) у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження в виді забою м`яких тканин голови, синця та саден в ділянці голови, верхніх кінцівок, які могли утворитися внаслідок не менш 4-х ударних дій тупим твердим предметом, з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути палиця та інші предмети, з давністю їх утворення до доби до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів.

За встановлених обставин суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку та вважає, що органами досудового розслідування дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, зокрема й не перше притягнення до кримінальної відповідальності, а також визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання, - щире каяття та не знаходить обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді громадських робіт у максимальному строку, визначеного санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за його вчинення у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно направити обвинуваченому, прокурору, та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1