провадження № 1-кс/753/3590/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м.Києва ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Череваха Маневицького р-ну Волинської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004564 від 17.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.190, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП в м.Києва, за погодженням з прокурором Дарницького окружної прокуратури м.Києва, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0004564 від 17.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.190, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. Вважаючи, що покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, й він, хоча є особою раніше не судимою, проте усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які володіють необхідною інформацією, й яка має значення для кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності або полегшення свого становища, з урахуванням того, що досудове розслідування кримінального провадження ще не завершено, а свідки у відповідності до вимог ст.23 КПК України не допитані судом, водночас,ОСОБА_8 інкриміновано вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, тобто у пособництві у вчиненні шахрайства, вчиненого групою осіб, в умовах воєнного стану у великих розмірах.Він, окрім іншого, також може вчиняти інше кримінальне правопорушення,оскільки не має постійного місця роботи.

Враховуючи вказані обставини, характер інкримінованого злочину, особу підозрюваного, є всі підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не буде діявим.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у виглядідомашнього арешту цілодобово обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування пропонованого заходу, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник вважав клопотання уцілому необґрунтованим, вважаючи за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зважаючи на його особу, який має на утриманні малолітню дитину, необхідність виконання ним батьківських обов`язків.

Проте, підозрюваний не мав заперечень щодо клопотання, вважаючи клопотання обгрунованим, визнаючи вину у злочині, повідомив, що ним вживаються заходи спрямовані на повернення потерпіломо коштів, які знаходяться на його банківському катковому рахунку.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до нього, з`ясувавши думки осіб, що приймали участь у його розгляді, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення доказів підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , раніше не судимий.

Наявність підозри у вчинені ОСОБА_8 інкримінованого злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом прийняття заяви, протоколами допиту свідків та представника потерпілого, протоколами оглядів мобільних телефонів й іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

26.12.2025 року ОСОБА_8 у межах вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, тобто у пособництві у вчиненні шахрайства, вчиненого групою осіб, в умовах воєнного стану у великих розмірах.

Слідчий вважає, що, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, та можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, спонукатиме його до переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які володіють необхідною інформацією, та має значення для кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності або полегшення свого становища, з урахуванням того, що досудове розслідування кримінального провадження ще не завершено, а свідки у відповідності до вимог ст.23 КПК України не допитані судом. Він може вчиняти інше кримінальне правопорушення,оскільки не має постійного місця роботи.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Відповідно до положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені у п.п.1, 3, 5 ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на санкцію статті, яка йому інкримінується, й розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну процесуальної поведінки підозрюваного.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, зважаючи на обставини вчиненого ним злочину, його особу, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, й про реальність даного ризику також свідчить факт відсутності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, місця роботи або навчання.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Обговорюючи питання наявності ризику щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування й суду, то існування такого ризику є цілком ймовірним.

Так, підозрюваний хоча і є раніше не судимою особою, разом із тим він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України,відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, місця роботи та навчання, насліки вчиненого ним злочину, й усвідомлення наслідків покарання є достатньо вагомими підставами для прийняття спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування.

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що мають місце ризики того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, вплив на свідків у кримінальному провадженні, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40), й у даній справі підозрюваному інкриміновано вчинення тяжкого злочину передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, тобто у пособництві у вчиненні шахрайства, вчиненого групою осіб, в умовах воєнного стану у великих розмірах, що, в свою чергу, посилює рівень суспільної небезпечності кримінально-караного діяння, а також обґрунтовує ризик можливого впливу на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності та полегшення свого становища, й такий підозрюваний може вчиняти інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що не має постійного місця роботи, його особу, поведінку в суспільстві, що характеризуються особливою суспільною небезпекою в період дії воєнного стану, а зібрані у ході досудового розслідування відомості, дають достатні підстави вважати, що до підозрюваного більш м`який запобіжнимй захід застосований не може бути з огляду на його недієвість, а тому доводи сторони захисту про позитивну харатеристику підозрюваного слідчий суддя відхиляє.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Беручи до уваги обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення підозрюваним злочину, тяжкість вчиненого ним діяння, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, визнання підозрюваним вини, внаслідок вчиненого ним злочину, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи, зважаючи на його особу, порівняно із пропонованим прокурором - домашнім арештом у нічний час доби, не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного саме такий запобіжний захід, й він є вцілому пропорційним обставинам для застосування ч.1 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців (ч.6 ст. 181 КПК України).

Відтак, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його виннним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обгрунтовано підозрюється, стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, майновий стан, відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби підлягає до задоволення, оскільки такий запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та пропорційним до обмеження його прав в межах строку досудового розслідування, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання (ч.5 ст.194 КПК України).

Так, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого ним діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти ризикам переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконого впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, є пропонований запобіжний захід - домашній арешт у нічний час доби, а відтак, доводи сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу - особисте зобов`язання, слідчий суддя відхиляє з огляду на те, що за своєю м`якістю він не здатен забезпечити вказані ризики, зважаючи на особу підозрюваного.

На підстави вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, з урахуванням ст.ст.5, 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м.Києва ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004564 від 17.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст. 190, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком на 2 (два) місяці, тобто з 30.12.2025 року до 26.02.2026 року включно у межах строку досудового розслідування.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою міця проживання:АДРЕСА_1 ,у період часу з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня, й покласти на нього наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду,

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-уникати спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до суду апелційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: