У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

24 вересня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому судовому засіданні, кримінальне провадження № 0000017 від 06 серпня 2025 року, стосовно ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 209 КК України,

У С Т А Н О В И В :

у ході підготовчого судового засідання, судом підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000017 від 06 серпня 2025 року, стосовно ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 209 КК України, відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

За результатами підготовки до судового розгляду, вирішені усі питання передбачені ч. 2 ст. 315 КПК України, а саме: визначено дату та місце проведення судового розгляду, який вирішено проводити у відкритому судовому засіданні, за участю: прокурора, обвинуваченого, захисника.

Будь-яких клопотань щодо здійснення судового виклику певних осіб для допиту учасниками кримінального провадження не заявлялось.

Клопотань про надання доручення скласти досудову доповідь до суду не надходило.

Отже, суд вважає, що наявні умови для призначення судового розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання, де просила: продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків на 2 (два) місяці.

Заявлене клопотання вмотивоване тим, що згідно з ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2025 року, обвинуваченому ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді застави, із покладенням таких обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись за межі Київської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання Центральному міжрегіональному управлінню ДМС у м. Києві та Київській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк їх дії спливає 25 вересня 2025 року.

До вказаної дати завершити судове провадження неможливо, а тому прокурор вказувала, що існує потреба продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків.

Вона зазначала, що на даний час продовжують існувати раніше установлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , він може вчиняти спроби переховування від суду.

Своєю чергою, обізнаність обвинуваченого ОСОБА_4 про анкетні дані свідків, потерпілих, інших учасників кримінального провадження свідчить, що він може чинити незаконний вплив на них.

Тоді як, перебування на посаді директора ТОВ «ТеплоКоін» надає можливість обвинуваченому ОСОБА_4 вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Отож, зважаючи на вказані ризики, враховуючи наявність вагомих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 , тяжкість покарання; вік, стан здоров`я, майновий стан ОСОБА_4 ; розмір майнової шкоди завданої злочином, прокурор вважала доведеною наявність підстав, з якими закон пов`язує продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти заявленого клопотання.

Захисник ОСОБА_5 підтримав свого підзахисного, вважав, що в задоволенні клопотання слід відмовити, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 належно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, до суду прибуває на усі судові засідання і прибуватиме надалі. Покладені на останнього обов`язки обмежують його у здійсненні підприємницької діяльності, оскільки вона пов`язана з відрядженнями в інші області. Паспорт для виїзду за кордон вже зданий, наміру виїжджати обвинувачений не має. Крім цього, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, а тому обвинувачений ОСОБА_4 не може на них незаконно впливати.

Суд заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Судом з`ясовано, що до обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді застави, із покладенням таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 193 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись за межі Київської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання Центральному міжрегіональному управлінню ДМС у м. Києві та Київській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк їх дії спливає 25 вересня 2025 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Отже, у разі необхідності, строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України може бути продовжений на строк не більше двох місяців, якщо прокурор доведе, що існують обставини, які свідчать про те, що заявлений ним ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше їх застосування.

Водночас, від прокурора не вимагається доведення обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, про встановлення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, адже на цій стадії досудове розслідування вже завершене.

Як з`ясовано судом, необхідність продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків, прокурор обґрунтовувала, посилаючись на ризики:

- переховування від суду;

- незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження;

- вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд вважає, що прокурор не довів, що існує ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду.

Суд зазначає, що лише тяжкість пред`явленого обвинувачення не може свідчити, що обвинувачений вчинятиме спроби переховування від суду.

У цьому контексті, прокурор має посилатися, а суд має врахувати, як відомості про особу обвинуваченого, так і індивідуальні особливості кримінального провадження.

Важливими є дані, які характеризують обвинуваченого та вказують, що у нього відсутній міцний зв`язок з місцем проживання і він може без будь-яких для себе наслідків змінити місце проживання.

Не менш важливою є процесуальна поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні або під час судового провадження.

Отож, прокурор, звертаючись із клопотанням про продовження строку дії обов`язків покладених на обвинуваченого, має послатись та надати матеріали, які свідчать, що обвинувачений має можливість без будь-яких для себе наслідків змінити місце проживання та/або його процесуальна поведінка свідчить про можливість таких дій.

Суд констатує, що прокурор вказаного не зробила, обґрунтовуючи небезпеку переховування обвинуваченого від суду, вона послалась виключно на тяжкість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення.

До того ж, до суду не надано будь-яких матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Отже, прокурор не довів, що існує ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду.

Суд вважає недоведеним ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження.

Суд зазначає, що лише обізнаність про анкетні дані учасників кримінального провадження, не може свідчити про ризик впливу на них у незаконний спосіб і не може встановлюватися автоматично, у будь-якому провадженні, де доказова база ґрунтується на показаннях свідків, потерпілих, або висновках експертів.

Суду має бути доведено, що існують дані, які свідчать, що обвинувачений є особою, яка схильна до незаконних дій, насильства або раніше вчиняла незаконний вплив на учасників кримінального провадження, у зв`язку з чим до останніх застосовувалися заходи безпеки.

Всупереч зазначеному, прокурор на обґрунтування ризику незаконного впливу на учасників кримінального провадження, послалась лише на обізнаність про їх анкетні дані.

У розрізі цього, суд звертає увагу на суперечності, які містяться в клопотанні прокурора. У його мотивувальній частині, вона вказує про наявність ризику незаконного впливу на учасників кримінального провадження, а в прохальній частині відсутні будь-які обов`язки, які цей ризик можуть попередити.

Отож, суд вважає недоведеним ризик незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Натомість, ризик незаконного впливу на потерпілого, суд відхиляє, оскільки, згідно з обвинувальним актом, у кримінальному провадженні потерпілі відсутні.

Суд вважає недоведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що вказаний ризик доводиться на основі репутації обвинуваченого, зокрема наявність у нього судимостей, випадків притягнення його до адміністративної відповідальності, наявність інших кримінальних проваджень стосовно нього, негативних характеристик тощо.

Прокурор ризик вчинення іншого кримінального правопорушення вмотивував тим, що обвинувачений перебуває на посаді директора ТОВ «ТеплоКоін», дії під час перебування на якій є предметом обвинувачення у кримінальному провадженні.

Суд констатує, що доказів, які свідчать про наявність в обвинуваченого судимостей, випадків притягнення його до адміністративної відповідальності, наявність інших кримінальних проваджень стосовно нього, негативних характеристик тощо, прокурором не надано.

У самому клопотанні прокурором не зазначені обов`язки, які обмежують обвинуваченого у використанні посади директора ТОВ «ТеплоКоін» для вчинення кримінального правопорушення, а у матеріалах справи відсутні дані про відсторонення обвинуваченого від посади директора ТОВ «ТеплоКоін», з метою попередження вчинення останнім кримінальних правопорушень.

Отож, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не доведений.

Отже, суду не доведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків, суд залишає без задоволення.

Одночасно, суд звертає увагу, що запобіжний захід у вигляді застави, не припиняє свою дію, у зв`язку із непродовженням судом обов`язків покладених на обвинуваченого.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі ... обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився ... суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, ... застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Керуючись ст. 314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

призначити судовий розгляд на 23 жовтня 2025 року о 09:30 год., у відкритому судовому засіданні, в залі суду за адресою: вул. П. Скоропадського, буд. 4-А. м. Біла Церква, Київська область, інд. 09107.

Здійснити судовий виклик: прокурора, обвинуваченого, захисника.

Відмовити в задоволенні клопотанні прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про продовження дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 29 вересня 2025 року о 08:30 год.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1