№ 1-кс/756/52/26
У Х В А Л А

іменем України

03 лютого 2026 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001949, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

03 грудня 2025 року прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , після усунення недоліків, які було визначено в ухвалі Оболонського районного суду м. Києва від 01.12.2025, повторно звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 .

У клопотанні прокурор зазначає, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001949 від 13.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що в месенджері Telegram функціонує канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » посилання - ІНФОРМАЦІЯ_1 Під час огляду вказаного каналу виявлено ряд публікацій з голосовими та відео повідомленнями, у яких автор каналу закликає інвестувати кошти в різні криптовалюти сумнівного походження.

Так, в квітні 2024 року у вказаному каналі автор почав закликати підписників інвестувати кошти у криптовалютний актив (токен) Aztec (AZT), який нібито знаходиться на стадії пресейлу, тобто початку продажу на відомих криптобіржах.

У подальшому 08.04.2024, потерпілий ОСОБА_6 не усвідомлюючи протиправних дій з боку невстановлених осіб здійснив купівлю криптовалютного токена «Aztec» на суму 5.2 ethereum, що на той час було еквівалентно близько 20 000 доларів США шляхом переказу з власного гаманця на біржі Binance на адресу децентралізованої криптовалютної біржі (DEX) Uniswap. Після чого, біржа Uniswap здійснила обмін на токен «Aztec» та зарахувала його на гаманець потерпілого НОМЕР_4.

Через деякий час, а саме 11.04.2024 потерпілим ОСОБА_6 було виявлено, що вказаний токен «Aztec», смарт контракт якого створений в мережі Ethereum за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 втратив свою вартість. При цьому, можливість його конвертувати була відключена у смарт контракті, його розробником 09.04.2024, а тому він так і не почав мати своєї цінності, і вивести його назад перестало бути можливим.

Таким чином невстановлені особи, серед яких власник вказаного телеграм каналу та інші шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами потерпілого, чим завдали йому збитків на суму 20 000 доларів США.

У подальшому, проведеними оперативно-розшукових заходами встановлено особу, яка здійснювала відео звернення до підписників вказаного телеграм каналу та безпосередньо вводила їх в оману, а також ймовірно являється його власником, а отже і яка причетна до скоєння шахрайських дій у вказаному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу майнових прав належить ОСОБА_7 .

Ураховуючи викладене, а також враховуючи те, що з наявних матеріалів встановлено, що вказана особа причетна до протиправної діяльності, з метою отримання інформації, що має значення для матеріалів кримінального провадження та отримання речових доказів, на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва, 27.11.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , за участі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було проведено обшук.

За результатом вказаного обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Iphone 15 Pro, ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , який поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № WAR1275326; мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max, ІМЕІ НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , який поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № WAR1275325; ноутбук марки Asus модель Vivobook, с/n 12МN1NOCV096127022 з зарядним пристроєм, який поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № WAR1787240; ноутбук марки HP модель Elitebook, с/n CNU43380KY з зарядним пристроєм, який поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № SUD3096567; мобільний телефон марки Iphone 11 Pro, ІМЕІ НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , який поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № WAR1275324;

У ході обшуку попередньо було оглянуто вказані речі та встановлено, що на них міститься інформація про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме листування, відеозвернення, аудіозаписи, які публікувались в телеграм-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », однак через відсутність спеціального обладнання не було можливості скопіювати вказану інформацію під час проведення обшуку.

27.11.2025 у відповідності до вимог ст. 98 КПК України слідчим було винесено постанову про визнання вищевказаного майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення повного та всебічного досудового розслідування, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно (речові докази), які було вилучено під час проведення обшуку 27 листопада 2025 року, у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Прокурор ОСОБА_3 та представник власник майна - адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення повідомлялись належним чином.

03.02.2026 прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Разом з цим, 04.02.2026 представник власник майна - адвокат ОСОБА_8 подала до суду клопотання, яким просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки підстав для вилучення майна не було, огляд вилученого майна мав здійснюватися в порядку ч. 2 ст. 168 КПК України. Також, адвокат вказує, що вилучений ноутбук належить медичному закладу, а мобільний телефон Iphone 15 Pro Max належить дружині ОСОБА_4 та необхідний їй для роботи.

Ураховуючи неявку прокурора та представника власника майна, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, матеріали, які надійшли через канцелярію суду, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 18.11.2025, було задоволено клопотання слідчого та постановлено надати дозвіл на проведення обшуку за фактичним місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення: комп`ютерної техніки (персональних комп`ютерів, ноутбуків) за допомогою яких здійснювалось публікування інформації та відеозаписів у телеграм каналі, електронних носіїв інформації .

Як убачається з протоколу обшуку від 27.11.2025, вказаної дати, на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 18.11.2025, проведено обшук за фактичним місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході проведення обшуку виявлено та вилучено наступне майно, а саме: мобільний телефон марки Iphone 15 Pro, ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max, ІМЕІ НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ; ноутбук марки Asus модель Vivobook, с/n 12МN1NOCV096127022 з зарядним пристроєм; ноутбук марки HP модель Elitebook, с/n CNU43380KY з зарядним пристроєм; мобільний телефон марки Iphone 11 Pro, ІМЕІ НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

Так, згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Із приписів ч. 7 ст. 236 КПК України убачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено майно, яке не входило до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 18.11.2025, оскільки в ухвалі суду відсутні назви, родові та індивідуальні ознаки майна на відшукання якого надано дозвіл, а тому, у даному випадку, воно є тимчасово вилученим майном.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови слідчого від 27.11.2025, майно вилучене під час обшуку 27.11.2025, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001949 від 13.06.2024.

Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На підставі вищевказаного, з урахуванням того, що прокурором своїм клопотанням, а також матеріалами поданими в його обґрунтування доведено, що майно вилучене під час обшуку 27.11.2025, є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001949 від 13.06.2024, слідчий суддя, з метою забезпечення збереження речових доказів, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що прокурор, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001949, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 27.11.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Iphone 15 Pro, ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , який поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» №WAR1275326;

- мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max, ІМЕІ НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , який поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» №WAR1275325;

- ноутбук марки Asus модель Vivobook, с/n 12МN1NOCV096127022 з зарядним пристроєм, який поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» №WAR1787240;

- ноутбук марки HP модель Elitebook, с/n CNU43380KY з зарядним пристроєм, який поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» № SUD3096567;

- мобільний телефон марки Iphone 11 Pro, ІМЕІ НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , який поміщено в спеціальний пакет «Національна поліція України» №WAR1275324, у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1