Справа № 308/3840/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальні акти у об`єднаній справі №308/3840/19 у кримінальних провадженнях, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000417 від 08.02.2019 року, за № 0000856 від 13.03.2019 року, за № 0001259 від 23.04.2019 року, за №0001550 від 21.05.2019, за № 0000221 від 20.01.2020 року, за № 0000944 від 17.03.2020 року, за № 0001414 від 14.10.2021 року, за № 0000855 від 17.09.2021 року, за № 0000837 від 09.06.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 200, ч.2 ст. 361, ч. 3 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває об`єднана справа за кримінальними провадженнями за №0000417 від 08.02.2019 року, за № 0000856 від 13.03.2019 року, за № 0001259 від 23.04.2019 року, за №0001550 від 21.05.2019, за 0000221 від 20.01.2020, за 0000944 від 17.03.2020, за 0001414 від 14.10.2021, за №0000855 від 17.09.2021 року, за №0000837 від 09.06.2021 про обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 200, ч.2 ст. 361, ч. 3 ст. 357 КК України.

Згідно ж розпорядження № 401 від 18.12.2024 року призначено повторний автоматизований розподілу справи, у зв`язку із тим, що суддя ОСОБА_6 відрахована зі штату суду у зв`язку з поданням заяви про відставку згідно наказу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2024 року №37/02-06.

18.12.2024 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого для розгляду даного кримінального провадження - суддю ОСОБА_1 .

Згідно ухвали від 06.12.2021 року у кримінальному провадженні за №0001550 від 21.05.2019, оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Кримінальне провадження, зупинено до розшуку останнього, який у подальшому був доставлений до суду.

За ухвалою від 19.12.2024 року судом було прийнято до свого провадження об`єднану справу №308/3840/19 та призначене підготовче судове засідання; поновлене провадження кримінальному провадженні за № 0001550 від 21.05.2019 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001550 від 21.05.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, судом було встановлено, що згідно ухвали судді ОСОБА_7 від 05.04.2022 року матеріали кримінального провадження №0000855, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 200, ч.2 ст. 361 КК України (справа №308/12700/21), передати судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 для вирішення питання про об`єднання з матеріалами об`єднаних кримінальних проваджень, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000944 від 17.03.2020 року, за № 0001414 від 14.10.2021 року, за № 0000471 від 08.02.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 200, ч.2 ст. 361 КК України (номер судової справи: 308/3840/19), в одне провадження.

За ухвалою від 18.11.2025 року судом було об`єднане кримінальне провадження № 0000855, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361 КК України (справа №308/12700/21), із матеріалами цієї об`єднаної справи № 308/3840/19 у кримінальних провадженнях, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000417 від 08.02.2019 року за № 0000856 від 13.03.2019 року, за № 0001259 від 23.04.2019 року, за №0001550 від 21.05.2019, за 0000221 від 20.01.2020, за 0000944 від 17.03.2020, за 0001414 від 14.10.2021, за №0000837 від 09.06.2021 про обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 200, ч.2 ст. 361, ч. 3 ст. 357 КК України, - у одне провадження із присвоєнням йому єдиного унікального номеру справи № 308/3840/19.

17.11.2025 року до суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 надійшло письмове клопотання від 14.11.2025 року за яким вона просить:

-звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України провадження № 0000417 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України;

-звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України провадження № 0001259 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України;

-кримінальне провадження за № 0001550 відомості про яке внесено до ЄДРДР 21.05.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України;

-звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України провадження № 0000221 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України;

-звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України провадження № 0000221 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України;

-кримінальне провадження за №№0000855 відомості про яке внесено до ЄДРДР 17.09.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КІЇК України;

-звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України провадження № 0000837 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 357 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КГІК України.

В обґрунтування клопотання захисник обвинуваченого зазначила, що по деяким епізодам кримінальних правопорушень закінчилися строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, що є підставою задля його звільняється від кримінальної відповідальності та закриття провадження у об`єднаній справі по цим епізодам, а за частиною епізодів кримінальних правопорушень є всі підстави задля закриття кримінального провадження у зв`язку з їх декриміналізацією.

В судовому засіданні 18.11.2025 року, судом, за участі всіх учасників кримінального провадження, було перевірено всі епізоди кримінальних правопорушень, зазначені у всіх обвинувальних актах у об`єднаній справі № 308/3840/19 та встановлено наступне.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000417 від 08.02.2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим Ужгородським міськрайонним судом 01.07.2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та 395 КК Україна до покарання у вигляді позбавлення волі строк на 3 роки, на шлях виправлення не став та вчинив потворний злочин при наступних обставинах.

07 лютого 2019 року, близько 11 години 26 хвилин, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь та їх караність, діючи повторно з корисливих мотивів, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в дворі загального користування кафе-бару «Бродяга», що розташоване по вулиці Заньковецької, 68 в місті Ужгород, Закарпатської області, діючи таємно викрав шліфувальну машинку марки «PROTOOL AGP - 150-16», чорного кольору, яка згідно відповідно до висновку експерта № 11/237 від 22.03.2019 року коштує 3706 гривень та вказаними діями заподіяв шкоду потерпілому ОСОБА_8 на зазначену суму.

За таких обставин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до абз. 3 ч. 7 ст. 284 КПК України у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Як зазначено у ч. 8 цієї ж статті закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 185 КК України (у редакції станом на дату події кримінального правопорушення 07 лютого 2019 року) крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, - карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до статті 12 КК України такий злочини є нетяжким.

Пункт 3 частини 1 статті 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

У цьому кримінальному провадженні із часу вчинення цього епізоду кримінального правопорушення 07 лютого 2019 року, минув строк притягнення до кримінальної відповідальності ще 07 лютого 2024 року. Відсутні відомості, що особа переховувалася від суду саме за цим епізодом кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість закрити провадження у цій справі у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується є нетяжким кримінальним правопорушенням та сплинув п`ятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки після роз`яснення права заперечувати проти закриття провадження у цій справі обвинувачений наполягав на його закритті.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001259 від 23.04.2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.07.2016 (набрав законної сили 11.10.2016 року) за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України до 3 років позбавлення волі та відносно якого 29.03.2019 скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000417 від 08.02.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, 27.04.2019 скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000856 від 13.03.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, 14.05.2019 скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001202 від 18.04.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України обвинувачується в тому, що 22 квітня 2019 року близько 13 години 46 хвилин громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямоване на таємне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно, таємно з корисливим мотивом, за попередньою змовою групою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та наразі відносно останнього триває досудове розслідування, перебуваючи в приміщенні 1 поверху, під`їзду № 4, будинку АДРЕСА_2 , викрав разом із іншою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та наразі відносно останнього триває досудове розслідування, велосипед марки «Formula Dakar», синьо-жовтого кольору, вартість якого, згідно висновку експерта №11/372 від 15.05.19 становить 2 883 гривні 00 копійок та велосипед марки «Formula Blaze АМ2 DD», чорно-зеленого кольору, вартість якого, згідно висновку експерта № 11/372 від 15.05.19 становить 3 569 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 6 452 гривні 00 копійок.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 185 КК України (у редакції станом на дату події кримінального правопорушення 22 квітня 2019 року) крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, - карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до статті 12 КК України такий злочини є нетяжким.

Пункт 3 частини 1 статті 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

У цьому кримінальному провадженні із часу вчинення цього епізоду кримінального правопорушення 22 квітня 2019 року, минув строк притягнення до кримінальної відповідальності ще 22 квітня 2024 року. Відсутні відомості, що особа переховувалася від суду саме за цим епізодом кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість закрити провадження у цій справі у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується є нетяжким кримінальним правопорушенням та сплинув п`ятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки після роз`яснення права заперечувати проти закриття провадження у цій справі обвинувачений наполягав на його закритті.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000221 від 20.01.2020 року, 19 січня 2020 року, близько 07 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучі раніше судимим за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став, не вчинив належних висновків, а натомість діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, відстібнув від перил велосипед марки «TITAN» моделі «ХС 2619» червоно чорного кольору, який знаходився на сходинко вій площадці вказаного будинку, вартість якого згідно висновку судово товарознавчої експертизи за № 11/125 від 21.02.2020 року становить 4 697 гривень, після чого викотивши його з під`їзду зазначеного будинку зник у невідомому напрямку, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріального збитку на вказану суму.

За таких обставин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Згідно із ч. 2 ст. 185 КК України (у редакції станом на дату події кримінального правопорушення 19 січня 2020 року) крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, - карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до статті 12 КК України такий злочини є нетяжким.

Пункт 3 частини 1 статті 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

У цьому кримінальному провадженні із часу вчинення цього епізоду кримінального правопорушення 19 січня 2020 року, минув строк притягнення до кримінальної відповідальності 19 січня 2025 року. Відсутні відомості, що особа переховувалася від суду саме за цим епізодом кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість закрити провадження у цій справі у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується є нетяжким кримінальним правопорушенням та сплинув п`ятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки після роз`яснення права заперечувати проти закриття провадження у цій справі обвинувачений наполягав на його закритті.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000944 від 17.03.2020 року, 17 березня 2020 року близько о 13 години 24 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись по вулиці Володимирській, біля будинку № 9 в м. Ужгород, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння чужого майна та обернення його на свою користь, корисливих мотивів, із метою особистого збагачення за рахунок викраденого чужого майна, підійшов до камери відеоспостереження, що розташована на зовнішній сторонні вказаної будівлі, та скориставшись тим, що нікого не має, таємно повторно викрав світильний пристрій, який належав потерпілому вартістю згідно звіту про оцінку № 72-04-220 від 25.05.2020 року близько 445 гривень 20 копійок. Після цього, ОСОБА_4 разом із викраденим майном покинув місце події, та збув викрадену річ, чим завдав потерпілій громадянці ОСОБА_11 матеріального збитку на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, із метою особистого збагачення за рахунок викраденого чужого майна, повторно, 21 березня 2020 року близько о 09 годині 43 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись по вулиці Підгірна, біля будинку № 1 з під`їзду будинку в м. Ужгород, підійшов до камери відеоспостереження, що розташована на зовнішній сторонні вказаної будівлі, та скориставшись тим, що нікого не має, таємно повторно викрав дві камери відеоспостереження: відеокамеру марки «Hikvision DS-2CD2020F-I» (SN:C29517700), вартість якої згідно висновку експерта № 11/257 від 13.04.2020 року становить близько 1 647 гривень 50 копійок, та відеокамеру марки «Нikvision DS-2CD2020F-I» (SN:C29517583), вартість якої згідно висновку експерта № 11/257 від 13.04.2020 року становить близько 1 647 гривень 50 копійок. Загальна сума завданого збитку викрадених камер, які належали потерпілому становить 3 295 гривень 00 копійок. Після цього, ОСОБА_4 разом із викраденим майном покинув місце події, та збув викрадені речі, чим завдав потерпілому громадянину ОСОБА_12 , матеріального збитку на вказану суму.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Згідно із ч. 2 ст. 185 КК України (у редакції станом на дату події кримінального правопорушення 17 березня 2020 року та 21 березня 2020 року) крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, - карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до статті 12 КК України такий злочини є нетяжким.

Пункт 3 частини 1 статті 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

У цьому кримінальному провадженні із часу вчинення першого епізоду кримінального правопорушення 17 березня 2020 року, минув строк притягнення до кримінальної відповідальності 17 березня 2025 року, а із часу вчинення другого епізоду кримінального правопорушення 21 березня 2020 року, минув строк притягнення до кримінальної відповідальності 21 березня 2025 року. Відсутні відомості, що особа переховувалася від суду саме за цими епізодами кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість закрити провадження у цій справі у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується є нетяжким кримінальним правопорушенням та сплинув п`ятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки після роз`яснення права заперечувати проти закриття провадження у цій справі обвинувачений наполягав на його закритті в частині другого епізоду кримінального правопорушення. При цьому обвинувачений заперечив проти такого закриття за першим епізодом кримінального правопорушення, оскільки таке закриття є з нереабілітуючих підстав, та, на його думку, наявні всі підстави задля закриття кримінального провадження за першим епізодом у зв`язку з його декриміналізацією.

Відповідно до п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За ч. 7 ст. 284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої статті 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 КПК України.

При цьому, із ст. 479-2 КПК України вбачається, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому КПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 12 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Частиною 1 ст. 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів. Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна. До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

У 2020 році податкова соціальна пільга становила 1 135 грн. (2 270 грн. х 50 %).

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000944 від 17.03.2020 року, за першим епізодом кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, дата події 17 березня 2020 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжки на суму 445 гривень 20 копійок, за обставин, зазначених вище.

Станом на дату події 17 березня 2020 року, з урахуванням вимог вищенаведеного законодавства, мінімальна сума вартості викраденого майна, як ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повинна становити не менше 2 270 грн.

Як зазначено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

З огляду на викладене, клопотання захисника про закриття кримінального провадження, на підставі п. 1-2 ч. 2, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за цим епізодом кримінального правопорушення підлягає задоволенню.

Проте, одночасно із закриттям кримінального провадження суд вважає за необхідне, на підставі ч. 8 ст. 38 КУпАП виділити матеріали провадження та направити їх до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000855 від 17.09.2021 року, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі вироку Ужгородського міськрайонного суду від 17.05.2019 у рамках кримінального провадження за № 001202 від 18.04.2019, на шлях виправлення не став, а вчинив нове кримінальне правопорушення за таких обставин: о 10 год. 47 хв. 02 серпня 2021 року, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, за допомогою банкомату AT КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 21, шляхом використання банківської карти AT КБ «Приватбанк» за номером рахунку НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_13 та пін-коду, який підібрав шляхом введення випадкових цифр, таємно заволодів чужим майном, а саме здійснив операцію по зняттю готівкових коштів у сумі 400 гривень (чотириста гривень 00 копійок ), якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 o 11 год. 09 хв. 02 серпня 2021 року, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, за допомогою банкомату AT КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 35, шляхом використання банківської карти AT КБ «Приватбанк» за номером рахунку НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_14 та пін-коду, який підібрав шляхом введення випадкових цифр, таємно заволодів чужим майном, а саме здійснив операцію по зняттю готівкових коштів у сумі 1500,00 гривень (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок ), якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 o 11 год. 10 хв. 02 серпня 2021 року, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, за допомогою банкомату AT КБ «Приватбанк», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 35, шляхом використання банківської карти AT КБ «ПриватБанк» за номером рахунку № НОМЕР_2 потерпілого ОСОБА_13 та пін-коду, який підібрав шляхом введення випадкових цифр, таємно заволодів чужим майном, а саме здійснив операцію що до перерахунку грошових коштів на банківську картку AT КБ «ПриватБанк» за номером рахунку НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_13 у сумі 32,00 гривні (тридцять дві гривні 00 копійок), якими розпорядився; на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 o 11 год. 10 хв. 02 серпня 2021 року, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння, чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, за допомогою банкомату AT КБ «Приватбанк», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 35, шляхом використання банківської карти AT КБ «Приватбанк» за номером рахунку № НОМЕР_2 потерпілого ОСОБА_15 та пін-коду, який підібрав шляхом введення випадкових цифр, таємно заволодів чужим майном, а саме здійснив операцію що до перерахунку грошових коштів на банківську картку AT КБ «ПриватБанк» за номером рахунку НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_15 у сумі 30,00 гривень (тридцять гривень 00 копійок), якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 o 11 год. 38 хв. 02 серпня 2021 року, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, за допомогою банкомату AT КБ «Приватбанк», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 35, шляхом використання банківської карти AT КБ «ПриватБанк» за номером рахунку НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_13 та пін-коду, який підібрав шляхом введення випадкових цифр, таємно заволодів чужим майном, а саме здійснив операцію по зняттю готівкових коштів у сумі 400 гривень (чотириста гривень 00 копійок ), якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Відповідно до п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За ч. 7 ст. 284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої статті 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 КПК України.

При цьому, із ст. 479-2 КПК України вбачається, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому КПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 12 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Частиною 1 ст. 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів. Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна. До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

У 2021 році податкова соціальна пільга становила 1 135 грн. (2 270 грн. х 50 %).

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000855 від 17.09.2021 року, за всіма епізодами кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185 КК України, із датами подій - 02 серпня 2021 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжки на суми: 400,00 грн., 1 500,00 грн., 32,00 грн., 30,00 грн., 400 грн., за обставин, зазначених вище.

Станом на дату події 02 серпня 2021 року, з урахуванням вимог вищенаведеного законодавства, мінімальна сума вартості викраденого майна, як ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повинна становити не менше 2 270 грн.

Як зазначено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

З огляду на викладене, клопотання захисника про закриття кримінального провадження, на підставі п. 1-2 ч. 2, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за цими епізодами кримінального правопорушення підлягає задоволенню.

Проте, одночасно із закриттям кримінального провадження суд вважає за необхідне, на підставі ч. 8 ст. 38 КУпАП виділити матеріали провадження та направити їх до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000837 від 09.06.2021 року, ОСОБА_4 , близько 01 год. 40 хв. 01.06.2021 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, спрямованих на таємне заволодіння чужим майном, повторно, з метою особистої наживи за рахунок викраденого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи за адресою: м. Ужгород, пл. Корзо, біля кафе «Кактус», звідки викрав мобільний телефон марки «Iphone 6», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/6684-ТВ, станом цін на 01 червня 2021 становить 2 048,00 грн. (дві тисячі сорок вісім гривень 00 копійок), належний ОСОБА_16 , чим завдав останньому матеріального збитку на вищевказану суму.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Крім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 00 год. 10 хв. 01.06.2021 року перебуваючи за адресою м. Ужгород пл. Корзо, діючи умисно, таємні усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливим мотивом, втілюючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння платіжної банківською карткою, незаконно заволодів шляхом викрадення платіжною банківською карткою, відкритою в AT КБ «ПриватБанк» за номером рахунку НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку залишив у себе з метою подальшого викрадення грошових коштів, шляхом їх зняття в банкоматах AT КБ «ПриватБанк» в м. Ужгород.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне заволодіння будь яким способом іншим важливим особистим документом.

Відповідно до п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За ч. 7 ст. 284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої статті 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 КПК України.

При цьому, із ст. 479-2 КПК України вбачається, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому КПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 12 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Частиною 1 ст. 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів. Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна. До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

У 2021 році податкова соціальна пільга становила 1 135 грн. (2 270 грн. х 50 %).

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000837 від 09.06.2021 року, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні крадіжки за першим епізодом кримінального правопорушення із датою події 01.06.2021 року на суму 2 048,00 грн., за обставин, зазначених вище.

Станом на дату події 01 червня 2021 року, з урахуванням вимог вищенаведеного законодавства, мінімальна сума вартості викраденого майна, як ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повинна становити не менше 2 270 грн.

Як зазначено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

З огляду на викладене, клопотання захисника про закриття кримінального провадження, на підставі п. 1-2 ч. 2, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за цими епізодами кримінального правопорушення підлягає задоволенню.

Проте, одночасно із закриттям кримінального провадження суд вважає за необхідне, на підставі ч. 8 ст. 38 КУпАП виділити матеріали провадження та направити їх до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Що ж стосується кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України у цьому ж кримінальному провадженні, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 357 КК України (у редакції станом на дату події кримінального правопорушення 01 червня 2021 року) незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до статті 12 КК України таке кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Пункт 2 частини 1 статті 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У цьому кримінальному провадженні із часу вчинення цього епізоду кримінального правопорушення 01 червня 2021 року, минув строк притягнення до кримінальної відповідальності 01 червня 2024 року. Відсутні відомості, що особа переховувалася від суду саме за цим епізодом кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість закрити провадження у цій справі у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується є кримінальним проступком та сплинув трирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки після роз`яснення права заперечувати проти закриття провадження у цій справі обвинувачений наполягав на його закритті.

Судом перевірені всі інші обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, які об`єднані у справу № 308/3840/19 та не встановлено будь яких інших підстав задля закриття кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України. Арешт на майно не накладався.

Судові витрати у загальному розмірі 2 494,89 грн. (згідно довідки на суму 429,00 грн. у кримінальному провадженні № 0000417 від 08.02.2019 року за проведення товарознавчої експертизи; згідно довідки на суму 785,05 грн. у кримінальному провадженні № 0001259 від 23.04.2019 року за проведення товарознавчої експертизи; згідно довідки на суму 627,04 грн. у кримінальному провадженні № 0000221 від 20.01.2020 року за проведення товарознавчої експертизи; згідно довідки на суму 653,80 грн. у кримінальному провадженні № 0000944 від 17.03.2020 року за проведення товарознавчої експертизи) слід стягнути із обвинуваченого на користь Держави.

Цивільні позови залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 129, 284, 288, 369-372, 392-395, 479-2 КПК України, ст.ст. 44, 49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 від 14.11.2025 року про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у справі, - задовольнити частково.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження № 0000417 від 08.02.2019 року (епізод за 07 лютого 2019 року), - закрити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження № 0001259 від 23.04.2019 року (епізод за 22 квітня 2019 року), - закрити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження № 0000221 від 20.01.2020 року (епізод за 19 січня 2020 року), - закрити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження № 0000944 від 17.03.2020 року (2 епізод за 21 березня 2020 року), - закрити.

Закрити кримінальне провадження № 0000944 від 17.03.2020 року (1 епізод за 17 березня 2020 року) про обвинувачення, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, - на підставі п. 1-2 ч. 2, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Закрити кримінальне провадження № 0000855 від 17.09.2021 року (5 епізодів за 02 серпня 2021 року) про обвинувачення, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, - на підставі п. 1-2 ч. 2, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Закрити кримінальне провадження № 0000837 від 09.06.2021 року, (1 епізод за 01.06.2021 року) про обвинувачення, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, - на підставі п. 1-2 ч. 2, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, - на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження № 0000837 від 09.06.2021 року, (1 епізод за 01.06.2021 року), - закрити.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , серія і номер паспорту, ідентифікаційний номер суду невідомі, на користь Держави 2 494,89 грн. (Дві тисячі чотириста дев`яносто чотири гривні 89 копійок) судових витрат на залучення експертів.

Цивільний позов потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_9 до обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6 452,00 грн., - залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_12 до обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_4 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 23 295,00 грн., - залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілим, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:

-диск, на якому міститься відеозапис із камер відео нагляду за період 22 квітня 2019 року, які встановлені приміщенні 1 поверху, під`їзду №4, будинку АДРЕСА_2 , які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Ухвалу та копію обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000944 від 17.03.2020 року (1 епізод за 17 березня 2020 року), - направити до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвалу та копію обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000855 від 17.09.2021 року (5 епізодів за 02 серпня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України), - направити до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвалу та копію обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000837 від 09.06.2021 року, (1 епізод за 01.06.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України), - направити до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1