Провадження №11-сс/801/1042/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ТОВ «Алдея», на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ТОВ «Алдея», на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, за заявою адвоката ОСОБА_7 від 27.11.2025,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2025 відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, за заявою адвоката ОСОБА_7 від 27.11.2025 про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя своє рішення мотивує тим, що доводи, зазначені у скарзі заявника не приймаються до уваги, оскільки визначення попередньої кваліфікації кримінального правопорушення за конкретною статтею Кримінального кодексу України відноситься до повноважень слідчого та прокурора, вказана кваліфікація є попередньою та здійснюється слідчим або прокурором за результатами опрацювання заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення. Така кваліфікація в подальшому, за наслідками проведення слідчих дій, може бути змінена, а тому будь-якої бездіяльності уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою адвоката ОСОБА_7 від 27.11.2025 не вбачається.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник заявника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ТОВ «Алдея», подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за заявою від 27.11.2025.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2025 року безпідставно відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах директора ТОВ «АЛДЕЯ», на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 27.11.2025 року.

Зазначається, що 27.11.2025 адвокатом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , подано заяву до Вінницької обласної прокуратури про вчинення посадовими особами Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а саме умисного невиконання судового рішення.

При цьому апелянт звертає увагу, що вказана заява ґрунтувалась на тому, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31.10.2025 посадових осіб Жмеринського РВП ГУНП було зобов`язано внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 та ст. 189 КК України, однак зазначене судове рішення виконано лише частково.

У апеляційній скарзі наголошується, що відомості до ЄРДР були внесені виключно за ст. 185 КК України, тоді як відомості за ст. 189 КК України внесені не були, про причини невиконання ухвали суду заявницю не повідомлено, що, на переконання апелянта, свідчить про наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Із матеріалів апеляційної скарги вбачається, що 21.11.2025 ОСОБА_8 була викликана на допит слідчим Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , на вимогу якої було надано витяг з ЄРДР за номером кримінального провадження, у якому містилися відомості лише за ст. 185 КК України, тоді як витяг щодо внесення відомостей за ст. 189 КК України надано не було.

Апелянт зазначає, що слідчим ОСОБА_9 було повідомлено про відсутність, на думку керівництва Жмеринського РВП ГУНП, складу кримінального правопорушення за ст. 189 КК України, у зв`язку з чим відповідні відомості до ЄРДР не внесено, незважаючи на пряму вимогу судового рішення.

Крім того, 04.12.2025 адвокатом ОСОБА_7 отримано відповідь Вінницької обласної прокуратури від 01.12.2025, у якій зазначено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, що, на думку апелянта, свідчить про безпідставну відмову у виконанні вимог ст. 214 КПК України та є процесуальною бездіяльністю.

Апеляційна скарга містить посилання на те, що позиція Вінницької обласної прокуратури має формальний характер, зводиться до цитування правових висновків Верховного Суду та не містить належних і достатніх обґрунтувань причин відмови у внесенні відомостей до ЄРДР, всупереч імперативним вимогам кримінального процесуального закону.

Зазначається, що у заяві від 27.11.2025 чітко викладено час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, а також конкретні обставини, які можуть свідчити про його вчинення, а тому відповідно до вимог ст. 214 КПК України такі відомості підлягали обов`язковому внесенню до ЄРДР.

Апелянт наголошує, що відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення встановлюється виключно шляхом проведення досудового розслідування, а не шляхом попередньої оцінки заяви слідчим або прокурором.

Також у апеляційній скарзі зазначено, що слідчим суддею під час розгляду скарги не було враховано положення узагальнення судової практики, відповідно до яких вимоги щодо внесення відомостей до ЄРДР не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви, а покладають на уповноважені органи обов`язок зафіксувати надані особою відомості з подальшим прийняттям процесуальних рішень у межах досудового розслідування.

У зв`язку з наведеним апелянт вважає, що слідчим суддею не встановлено обставин, які мають вирішальне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, проігноровано обов`язок прокурора внести відомості до ЄРДР у визначений законом строк, унаслідок чого оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів, вислухавши думку адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовільнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали судової справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2025 відповідає.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є не лише захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень і забезпечення притягнення винного до відповідальності, але й запобігання необґрунтованому процесуальному примусу та кримінальному переслідуванню. Отже, положення цієї статті зобов`язують суд забезпечувати баланс між правами заявника та правами осіб, щодо яких він висуває обвинувачення.

Крім того, ст. 7 КПК України закріплює принцип верховенства права, який вимагає від суду тлумачити та застосовувати закон у спосіб, що забезпечує ефективний захист прав і свобод людини. Саме з цих позицій суд оцінює доводи апелянта та дії прокурора.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені з поміж іншого: рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27.11.2025 адвокатом ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , подано до Вінницької обласної прокуратури заяву про вчинення посадовими особами Жмеринського районного ВП ГУНП у Вінницькій області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а саме умисного невиконання судового рішення.

04.12.2025 адвокат ОСОБА_7 отримала відповідь Вінницької обласної прокуратури №31-70-19 від 01.12.2025 року, в якій зазначено, що підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

Не погоджуючись із вказаною відповіддю, вважаючи невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 27.11.2025 порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах директора ТОВ «АЛДЕЯ», звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури.

Визначаючись щодо обґрунтованості поданої апеляційної скарги, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх процесуальних прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КПК України, на керівника органу досудового розслідування покладено обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Частинами першою та другою ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач або прокурор зобов`язані невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування та надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається саме з моменту внесення таких відомостей.

Водночас положення частини першої статті 25 КПК України зобов`язують прокурора та слідчого в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування у разі надходження заяви про кримінальне правопорушення та вжити передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення і особи, яка його вчинила.

Разом із тим, за змістом наведених норм, обов`язок щодо внесення відомостей до ЄРДР виникає за умови наявності обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з матеріалів судової справи, підставою для звернення заявника із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, стало переконання сторони заявника у невиконанні ухвали Вінницького апеляційного суду від 31.10.2025 у справі №130/3207/25, якою посадових осіб Жмеринського районного ВП ГУНП у Вінницькій області було зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст. 185 та ст. 189 КК України, за заявою ОСОБА_8 від 28.07.2025.

Разом з тим судом встановлено, що на виконання зазначеної ухвали апеляційного суду 12.11.2025 Жмеринським районним відділом поліції ГУНП у Вінницькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за заявою ОСОБА_8 від 28.07.2025, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000489.

Із вказаного витягу вбачається, що правову кваліфікацію кримінального правопорушення визначено за ч. 4 ст. 185 КК України, що свідчить про фактичне виконання вимог ухвали Вінницького апеляційного суду від 31.10.2025 в частині внесення відомостей до ЄРДР.

Доводи заявника про те, що ухвала апеляційного суду виконана не в повному обсязі, оскільки відомості не внесено також за ст. 189 КК України, колегія суддів оцінює критично.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення належить до повноважень органу досудового розслідування та здійснюється з урахуванням фактичних обставин, викладених у заяві, та наданих матеріалів, у межах розпочатого досудового розслідування.

Той факт, що кримінальне провадження зареєстроване, свідчить про можливість (й обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості як подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, у тому числі й до правової, яку заявник вважає правильною.

Колегія суддів звертає увагу на правові висновки, викладені у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.11.2022 у справі № 991/492/19. Верховний Суд наголосив, що перевірка наявності кваліфікуючих ознак злочину, як і встановлення складу злочину в цілому, можлива виключно за результатами проведення повного та об`єктивного досудового розслідування, а також оцінки зібраних доказів у їх сукупності. Суд підкреслив, що кваліфікація не може ґрунтуватися лише на формальному аналізі законодавства чи таких вихідних даних, як займане особою службове становище, посадові інструкції, функціональні обов`язки чи статутні документи юридичної особи.

Зазначена позиція відображає системний підхід до розуміння кримінально-правової кваліфікації: вона є процесом, що розвивається поступово від орієнтовної (попередньої) на стадії внесення відомостей до ЄРДР до остаточної на завершальному етапі досудового розслідування або вже у судовому розгляді. Саме з цієї причини законодавець не покладає на орган досудового розслідування обов`язку відображати у ЄРДР усі обставини, наведені у заяві, чи кваліфікувати діяння у точній відповідності до правової оцінки заявника.

Отже, враховуючи наведене та правову позицію Верховного Суду, вимога про зобов`язання органу досудового розслідування внести відомості до ЄРДР із попередньою правовою кваліфікацією, визначеною самим заявником, є безпідставною. Попередня кваліфікація злочину належить до виключної компетенції слідчого або прокурора, а її зміст може бути змінений чи уточнений залежно від результатів збирання й оцінки доказів у межах кримінального провадження.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що на початковому етапі розслідування орган досудового розслідування володіє лише обмеженим обсягом відомостей, які в подальшому можуть накопичуватися та збільшуватися. Відтак, незгода заявника з кваліфікацією не є доказом невиконання ухвали суду, а отже, не утворює складу бездіяльності, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди заявника з правовою оцінкою, наданою органом досудового розслідування, та з мотивами ухвали слідчого судді. Проте така незгода не є процесуальною підставою для скасування ухвали, яка відповідає вимогам закону і ґрунтується на належних доказах.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ТОВ «Алдея», залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ТОВ «Алдея», на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, за заявою адвоката ОСОБА_7 від 27.11.2025 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4