Провадження №: 1-кс/755/3966/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладання арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000280 від 30 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И Л А:

До слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладання арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000280 від 30 травня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що детективами Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000280 від 30 травня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Києва та Київської області здійснює незаконну діяльність група осіб, учасники якої усвідомлюючи фінансовий зиск від протиправної діяльності пов`язаної із збутом незаконно виготовлених підакцизних товарів, в тому числі алкогольних напоїв, не маючи спеціального дозволу на право здійснення виготовлення та торгівлі підакцизними товарами, що передбачено ст. 215 Податкового кодексу України, порушуючи вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», організували злочинну схему спрямовану на незаконне виготовлення, збут, зберігання з метою збуту та транспортування з цією метою незаконно виготовлених підакцизних товарів (алкогольних напоїв), які з метою надання такій діяльності законного вигляду підробляють марки акцизного податку.

Встановлено, що незаконне виготовлення алкогольних напоїв здійснює ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщеннях розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :01:021:0109, де відбувається змішування води та спирту з подальшим фасуванням отриманих алкогольних напоїв в тару.

Надалі, ОСОБА_6 , залучив до злочинної діяльності осіб в тому числі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які за допомогою різного роду підконтрольних транспортних засобів, постачають незаконно виготовлені алкогольні напої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який разом з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюють їх подальший збут, зберігання з метою збуту та транспортування з цією метою зацікавленим мешканцям міста Києва.

Зокрема транспортування незаконно виготовлених підакцизних товарів з метою подальшого збуту здійснює ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , при цьому використовуючи транспортний засіб марки - NISSAN NV 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2017 року випуску.

Вищенаведені відомості підтверджується проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями відносно фігурантів вказаного кримінального провадження.

17 жовтня 2025 року на виконання ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 по справі № 757/18814/25-к від 30 вересня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000280 від 30 травня 2023 року проведено обшук транспортного засобу марки NISSAN NV 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2017 року випуску, в ході якого було виявлено та вилучено зокрема незаконно виготовлені підакцизні товари.

Під час проведення вищевказаного обшуку було виявлено та вилучено речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та які не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, а саме транспортний засіб марки NISSAN NV 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2017 року випуску.

17 жовтня 2025 року постановою детектива транспортний засіб марки NISSAN NV 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2017 року випуску визнано речовим доказом.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль NISSAN NV 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2017 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , належить ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Разом з тим, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, транспортний засіб, який був вилучений під час обшуку, про арешт якого клопоче сторона обвинувачення, являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту на майно (речі), вилучені в ході обшуку транспортного засобу NISSAN NV 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, 2017 року випуску, VIN: НОМЕР_2 .

Прокурор у судовому засіданні повідомив, що відсутні обґрунтовані підстави для того, щоб проводити це судове засідання в закритому режимі, тому підстав для застосування статті 27 КПК немає, як і немає підстав для розгляду клопотання без виклику сторін. Просив проводити розгляд клопотання у відкритому судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження. Клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених у ньому. Разом з тим, повідомив, що у нього відсутні дані про місцезнаходження транспортного засобу «NISSAN», та наполягав, що долучені до клопотання матеріали, незважаючи на відсутність прямих згадок транспортного засобу «NISSAN» у рапортах працівників поліції, підтверджують використання цього автомобіля у ланцюгу подій, що є предметом розслідування.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні подав письмові заперечення на клопотання прокурора та пояснив, що з прохальної частини клопотання вбачається, що прокурор просить накласти арешт та вилучити транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «NISSAN», ідентифікований за даними згідно з його технічними характеристиками (ТЗ), посилаючись на дані негласних слідчих дії, де зафіксовано використання автомобіля «NISSAN». Однак, у долучених до клопотання матеріалах ці відомості відсутні. Не мають належного документального підтвердження і твердження прокурора, що власник цього транспортного засобу є фігурантом даного кримінального провадження, жоден із долучених до клопотання протоколів не містить згадки про транспортний засіб «NISSAN»: протокол від 06.05.2025 (арк. 17-22) фіксує результати стеження за «БМВ», яким керував водій Красій; протокол від 06.05.2025 (арк. 23-29) фіксує результати стеження за "Рено"; протокол від 06.05.2025 (арк. 30-32) фіксує результати стеження за "Рено"; протокол від 15.12.2024 (арк. 38-45) містить інформацію зі зняття даних з телефону ОСОБА_6 , згадування про номери Безклубових. Протокол обшуку від 16.10.2025 проводився за відсутності власника майна, а також є розбіжності між постановою та протоколом обшуку. Слідчий суддя надав дозвіл на вилучення під час обшуку незаконно виготовлених алкогольних напоїв. У той же час, у протоколі обшуку та постанові про речові докази зазначено, що були вилученні різного вмісту тетрапаки, без зазначення їх вмісту, коробки і каністри з речовинами, зміст яких на місці ніхто не перевіряв. Вже пройшло більше місяця з часу вилучення речовин, але відсутні дані про проведення експертиз та їх висновки. Можливо згодом вміст цих речовин буде встановлений експертами, і тільки після цього можуть бути прийняті рішення про відповідність їх критеріям речових доказів. Таким чином, причетність транспортного засобу «NISSAN» до кримінального правопорушення не доведена. На цей час постанова про визнання вилучених речей речовими доказами передчасна та безпідставна. Справа розслідується два з половиною роки, нікому не пред`явлено підозр, невідомі терміни подальшого досудового розслідування. За таких обставин позбавлення власників їх майна - є незаконним. Крім того, було здійснено перевірку даних щодо фірми якій, згідно постанови детектива було на зберігання передано автомобіль. Це фірма, яка складається з однієї особи, зареєстрована у Фастівському районі, її вид діяльності складське господарство. У той же час, у клопотанні відсутні документи на підтвердження отримання автомобіля на зберігання та місце його зберігання. ТУ БЕБ проведено тендер на послуги тимчасово вилученого майна та визначена сума оплати цих послуг. Тобто ще тривалий час будуть використовуватися державні кошти для зберігання автомобілів, які незаконно визнані речовими доказами та порушують право на власність його власників. Крім того, батько власника транспортного засобу та особи, яка ним користується, за своїм станом здоров`я має перебувати під простійним спостереженням лікарів, насамперед, регулярно проходити гемодіаліз, а тому наявність автомобіля є важливим для життя людини. Він наполягає на поверненні тимчасово вилученого майна його власникам.

Заслухавши пояснення прокурора, адвоката, вивчивши клопотання, долучені до нього документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, письмові заперечення адвоката, слідча суддя приходить до наступного.

У судовому засіданні було встановлено відсутність підстав, передбачених ст. 27 КПК України, для розгляду цього клопотання у закритому судовому засіданні.

Крім того, прокурор у клопотанні сам зазначив, що відповідно до вимог ч.2 ст. 172 КПК України, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, клопотання слідчого, прокурора чи цивільного позивача може бути розглянуто без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відносно майна, яке не було тимчасово вилученим.

У той же час прокурор завертається до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно .

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Що свідчить про обов`язок слідчого судді повідомити цих осіб про проведення судового засідання.

Тому розгляд клопотання прокурора проводиться за участі адвоката, який представляє власника майна.

У провадженні детективів Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000280 від 30 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

Ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 по справі № 757/18814/25 від 30 вересня 2025 року детективам Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві, які входять до складу слідчої групи (групи детективів), що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000280 від 30 травня 2023 року, прокурорам, які входять до групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу NISSAN NV 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, 2017 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також відшукання та вилучення:незаконно виготовлених підакцизних товарів, обладнання яке забезпечує виготовлення алкогольних напоїв, зокрема: фільтраційних систем, охолоджувальних систем, змішувальних установок, приладів для обліку готової продукції, обладнання, яке використовується для незаконного виготовлення підакцизних товарів; підроблених марок акцизного податку, пристроїв для виготовлення підроблених марок акцизного податку, пристроїв для наклеювання марок акцизного податку; чорнових записів щодо незаконно виготовлених підакцизних товарів, а також обсягів незаконно виготовлених підакцизних товарів, їх зберігання, збуту чи транспортування з метою збуту; мобільних телефонів, сім-карток, комп`ютерної техніки, моноблоків, системних блоків, ноутбуків, планшетів, магнітних, електронних, цифрових носіїв інформації, флеш накопичувачів, оптичних носії інформації, відеореєстраторів, серверів електронних інформаційних систем або їх частин, фото-відео камер, накопичувальних пристрої, терміналів мобільного зв`язку, жорстких дисків, wifi-роутерів; документів у паперовому або електронному вигляді щодо здійснення незаконної діяльності, печаток та штампів, грошових коштів, отриманих злочинним шляхом (зокрема наявних непідтверджених сум грошових коштів), записників, зошитів, журналів, документів, нотаток, які можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і можуть бути доказами під час судового розгляду та які містять інформацію щодо незаконного виготовлення, зберігання, збуту чи транспортування з цією метою незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Під час проведення за ухвалою суду обшуку 17 жовтня 2025 року було виявлено та вилучено: 2 тетрапаки «Finlandia» об`ємом 3 л; коробку із вмістом невідомої речовини з характерним запахом алкоголю; каністру, об`ємом 5 л, із вмістом невідомої рідини; транспортний засіб марки NISSAN NV 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2017 року випуску, який відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, належить ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Постановою детектива від 17 жовтня 2025 року вилучені під час обшуку речі та транспортний засіб марки NISSAN NV 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2017 року випуску - визнані речовими доказами.

Цей транспортний засіб не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, тому прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України, приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Відповідно до вимог ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Разом з тим, ч.11 ст. 170 КПК України, закріплює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, слідча суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідча суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Аналізуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час у органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, для чого необхідним є належне зберігання речових доказів з метою проведення необхідних слідчих дій. Враховуючи наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, а також забезпечуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, що вимога прокурора є обґрунтованою, а відтак найменш обтяжливим способом арешту майна за даних обставин є заборона розпорядження майном, а саме, накладення арешту на майно із забороною розпорядження та відчуження.

Разом з тим, прокурором не доведено обґрунтування та не подано належних доказів необхідності, на даній стадій досудового розслідування, накладення арешту на майно в частині заборони користування, а тому необхідно відмовити у задоволенні клопотання у цій частині.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до вимог ч.2 та ч.3 ст.169 КПК України копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 309 КПК України, слідча суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладання арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000280 від 30 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, яке було вилучено під час проведення обшуку транспортного засобу, а саме на транспортний засіб марки NISSAN NV 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, 2017 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , який відповідно до реєстраційної картки ТЗ належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою забезпечення збереження речового доказу, шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна.

Відмовити у задоволенні клопотання в частині накладання арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки NISSAN NV 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, 2017 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , шляхом заборони користування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 173 КПК України, транспортний засіб марки NISSAN NV 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, 2017 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , який відповідно до реєстраційної картки ТЗ належить ОСОБА_12 - негайно повернути володільцю.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна через прокурора передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1