Провадження № 1-кс/643/5970/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , перевіривши клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0016209 від 20.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить:

1. Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0016209 від 20.10.2025 на тимчасово вилучене майно, а саме: TOYOTA PRIUS, н.з. НОМЕР_1 фактично належить потерпілому УПП ДПП у Харківській області (контактний телефон 093-048-37-76);

2. Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0016209 від 20.10.2025 на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки BMW, н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , (контактний телефон 099-06702-27)

До клопотання додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, сформований 21.10.2025, протокол огляду місця ДТП, схема місця ДТП, постанова про визнання речовими доказами, постанову про призначення групи слідчих, копії свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів.

Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 22.10.2025, визначено таким ОСОБА_1 .

Слідчий суддя, перевіривши отримане клопотання та додані до нього матеріали, встановив таке.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Отже, визначення керівником відповідного органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні після початку досудового розслідування до його завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про визначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Усупереч викладеному, до клопотання не додано постанови керівника відповідного органу прокуратури про визначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

Витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.

Крім цього, у доданому до клопотання витягу з ЄРДР не вказано інформації щодо ПІБ прокурора (прокурорів), який (які) здійснює (ють) процесуальне керівництво.

За змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла. Відсутність постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень (постанова Верховного Суду у справі № 754/7061/15).

Крім цього, у клопотанні містяться певні неточності та суперечності. Так, з клопотання слідує, що ДТП сталася 19.10.2025, проте далі по тексту клопотання йде мова про протокол огляду місця події, а не ДТП від 27.02.2025. Також у клопотанні вказано, що речовими доказами вилучені автомобілі визнані згідно постанови від 17.10.2024. Також, долучені копії свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів є нечитабельні, через низьку якість їх копій.

Вказані обставини унеможливлюють в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно вимог ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Відтак, слідчим суддею встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

За наявних недоліків клопотання та долучених до нього матеріалів слідчий суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути його.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку, що на теперішній час наявні всі правові підстави для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України.

Враховуючи викладене, клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин.

Керуючись ст. 172 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0016209 від 20.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повернути прокурору, для усунення недоліків, що зазначені у цій ухвалі протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4