ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/984/22 Провадження № 1-кс/636/1520/25
16 грудня 2025 року
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
Слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
До Чугуївського міського суду Харківської області від старшого слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому слідчий зазначив, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам президент російської федерації (далі рф) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4

ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965

№ 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил рф (далі по тексту - зс рф) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022, строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.02.2023, строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що окупаційними військами рф з 24.02.2022 окуповано територію міста Вовчанськ Чугуївського району Харківської області повністю.

Також встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді співробітника земельного відділу Сторосалтівської громади Вовчаноського району Харківської області, у червні - липні 2022 року (більш точної дати в ході досудового розслідування встановлено не було) діючи умисно, на шкоду інтересам держави Україна, на вимогу окупаційних військ, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, добровільно став співпрацювати з незаконно створеною «Військово-цивільною адміністрацією Вовчанського району Харківської області» держави-агресора, незаконно створеній на території м. Вовчанська Чугуївського району Харківської області, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, якого було призначено на посаду начальника відділу сільського господарства та продовольства «Військово-цивільною адміністрацією Вовчанського району Харківської області», виконував функції направлені на відновлення роботи та здійснення господарської діяльності.

Так, ОСОБА_5 діючи умисно та протиправно, всупереч інтересам національної безпеки України, у взаємодії з окупаційними військами рф, будучи призначеним на посаду начальника відділу сільського господарства та продовольства «Військово-цивільною адміністрацією Вовчанського району Харківської області» організовував роботу відділу сільського господарства та продовольства, підготовлював накази «Про проведення інвентаризації юридичної особи нерезидента, фізичної особи підприємця нерезидента, відносно яких введена тимчасова адміністрація ООО «Сантагро», ООО СП «Белий колодязь», ООО «Волчанский м`ясокомбінат», ООО «Славянское 5», ГП «ОХ «Чувирино», складав «Персональний склад комісії по інвентаризації юридичної особи нерезидента, фізичної особи підприємця нерезидента, відносно яких введена тимчасова адміністрація», займався перереєстрацією сільгосппідприємств, був присутній на нарадах старост громади де вимагав контролювати ціни на продукти у магазинах, які продовжували функціонувати на території населених пунктів Вовчанської територіальної громади, вимагав не підвищувати ціни на продукти харчування більш ніж на 25% від рівня цін, яки були зафіксовані до моменту приходу до регіону російських військ і російської влади, забезпечити повноцінне ціноутворення в російській валюті, вимагав від керівників сільгосппідприємств надавати списки сільськогосподарської техніки, складав та затверджував табелі обліку робочого часу підлеглих, згідно яких у подальшому останнім нараховувалась заробітна платня у російській валюті.

На зазначеній посаді ОСОБА_5 перебував до моменту звільнення м. Вовчанська, тобто до 10.09.2022 року, після чого, після звільнення м. Вовчанськ Збройними сила України був змушений припинити свою незаконну діяльність.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України (колабораційна діяльність), тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у окупаційній адміністрації держави-агресора.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-5 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Вовчанськ Харківської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючий, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

20.12.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено Начальнику Вовчанської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що з 10.09.2022 року, після звільнення м. Вовчанськ Збройними сила України ОСОБА_5 відсутній за місцем свого мешкання.

В теперішній час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 переховується від органів досудового розслідування, що унеможливлює прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Станом на 12.12.2025 року та з моменту деокупації м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем мешкання відсутній, його місцезнаходження невідоме, що підтверджується:

- неодноразовими виїздами за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- показами допитаних у проводжені свідків, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Крім того, 01.12.2022, 20.12.2022 слідчим були здійснені виїзди за місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_5 , з метою встановлення та зобов`язання явкою останнього до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, але на теперішній час місцезнаходження підозрюваного встановити не надалось можливим.

28.12.2022 року досудове розслідування по кримінальному провадженню №0003215 від 23.10.2022 року було зупинено та підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується показаннями допитаних свідків по кримінальному провадженню.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що після скоєння злочину та пред`явлення підозри ОСОБА_5 з місця перебування зник в невідомому напрямку і до цього часу його місце знаходження не встановлено, що вказує на бажання останнього ухилитись від слідства та суду.

Метою та підставою застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, але беручи до уваги те, що за ч.5 ст.111-1 КК України, добровільне зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у окупаційній адміністрації держави-агресора, є вже достатньо серйозним обвинуваченням у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, отже існує ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованому йому злочину, може вдатися до втечі. Та те, що підозрюваний ОСОБА_5 після вчинення злочину та деокупації ЗСУ території м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, добровільно до правоохоронних органів не звернувся, з метою подальшого переховування та ухилення від кримінальної відповідальності, з урахуванням воєнного стану в Україні та проведенням активних бойових дій на території Чугуївського району та нестабільним рівнем безпеки у Харківській області, підсумовуючи вище викладене, є достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

По друге, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, за яких підозрюваний ОСОБА_5 фактично проживає в одному населеному пункті (м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області) разом з раніше допитаними свідками, а також має інформацію стосовно їх місця мешкання та постійного місцезнаходження, що дає можливість останньому застосовувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування перераховані вище свідки були допитані, однак суд відповідно до ст. ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

По-третє, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний ризик, вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, так як бойові дії на території східних областей держави на теперішній час не завершені та військовослужбовці рф за кордони України не вийшли, є ймовірність того, що ОСОБА_5 може продовжувати свої незаконні дії, спрямовані на співпрацю з окупаційними військами.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, які вчинені під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінальног кодексу України.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочин, що відноситься до категорії тяжких злочинів проти життя особи, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься докатегорії тяжких за якіпередбачено покарання у виглядіпозбавлення волі на строкдо десяти років, а також зважаючина вчинене діяння, може переховуватись від органу досудового розслідування, а також може продовжувати свої незаконні дії, спрямовані на співпрацю з окупаційними військами, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, матеріали кримінального провадження № 0003215 від 23.10.2022 року, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.111-1 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження 0003215.

20 грудня 2022року заочно повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ст. 193 КПК України встановлено розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути розглянуто у відсутності підозрюваного, крім випадку оголошення його у міжнародний розшук.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у міжнародний розшук не оголошено, розумні строки розгляд;, даного клопотання спливли, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора, оскільки його вирішення по суті неможливо за відсутності підозрюваного.

Клопотання про здійснення фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів відсутнє, тому не здійснювалось, що відповідає положенням ч.1 ст.107 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 183, 188, 193 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003215 від 23.10.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя