Провадження № 1-кп/344/1154/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з одруженого, непрацюючого, на утриманні має малолітню дитину, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, а також придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці, але не пізніше 15.11.2024 року, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, не маючи відповідної ліцензії МВС України на здійснення господарської діяльності з виробництва, ремонту вогнепальної зброї невійськового призначення і боєприпасів до неї, та їх продажу з метою подальшого носіння, зберігання та збуту, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав пістолет «кий є ненормативною короткоствольною нарізною самозарядною вогнепальною зброєю 9-мм, що виготовлений з наслідуванням конструкції 9-мм пістолета Макарова (ПМ), який придатний для стрільби та належить до категорії вогнепальної зброї та в подальшому за невстановлених досудовим розслідуваннях обставинах, переніс її та зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою подальшого збуту.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та збут вогнепальної зброї, яка придатна для стрільби, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних пій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї в результаті її неконтрольованого обігу, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, прибувши до заздалегідь обумовленого із громадянином ОСОБА_6 місця, а саме поблизу Ботанічного Саду імені Василя Стефаника в м. Івано-Франківську, по вул. Меморіальна, 14, діючи умисно та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч передбаченому законом порядку 15.11.2024 близько 14 год 50 хв, збув останньому пістолет який є ненормативною короткоствольною нарізною самозарядною вогнепальною зброєю 9-мм, що виготовлений з наслідуванням конструкції 9-мм пістолета Макарова (ПМ), який придатний для стрільби та належить до категорії вогнепальної зброї, отримавши за це грошові кошти у розмірі 1 1000 гривень,чим вчинив придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263 КК України.

Також, ОСОБА_5 , з метою повторного незаконного збуту бойових припасів, вступив у попередню злочинну змову із своїм знайомим, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, який у листопаді 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, проходячи військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 , виконуючи бойові завдання щодо захисту територіальної цілісності і безпеки України, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, не маючи відповідної ліцензії МВС України на здійснення господарської діяльності з виробництва, ремонту вогнепальної зброї невійськового призначення і боєприпасів до неї, та їх продажу з метою подальшого носіння, зберігання та збуту, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав 468 патронів калібру 5,45-мм, 2 корпуси ручної осколкової гранати типу Ф-1 із уніфікованими запалами ручної гранати УЗРГМ-2 та 2 корпуси ручної осколкової гранати типу Ф-1 із уніфікованими запалами ручної гранати УЗРГМ, які при поєднанні в єдину конструкцію становлять оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, які належать до категорії бойових припасів, та в подальшому за невстановлених досудовим розслідуваннях обставинах, зберігаючи вказані бойові припаси при собі, переніс їх до Івано-Франківської області де продовжуючи реалізовувати спільний із ОСОБА_5 , злочинний корисливий умисел, передав їх останньому, з метою подальшого збуту.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати спільний із особою, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, злочинний умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї в результаті її неконтрольованого обігу, переслідуючи спільний із особою, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, корисливий мотив та мету спільного збагачення, діючи відповідно до спільно розробленого злочинного плану, з відома останнього, прибувши до заздалегідь обумовленого із громадянином ОСОБА_6 місця, а саме до приміщення квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч передбаченому законом порядку 26.11.2024 близько 14 год 10 хв, збув останньому 468 патронів калібру 5,45-мм та корпус ручної осколкової гранати типу Ф-1 із уніфікованим запалам ручної гранати УЗРГМ-2, які при поєднанні в єдину конструкцію становлять оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 та належать до категорії бойових припасів, отримавши за це грошові кошти у розмірі 18500 гривень, частину з яких у невстановленому досудовим розслідуванням розмірі надав ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати спільний із особою, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, злочинний умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї в результаті її неконтрольованого обігу, переслідуючи спільний із особою, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, корисливий мотив та мету спільного збагачення, діючи відповідно до спільно розробленого злочинного плану, з відома останнього, прибувши до заздалегідь обумовленого із громадянином ОСОБА_6 місця, а саме до приміщення квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч передбаченому законом порядку 17.12.2024 близько 15 год 00 хв, збув останньому 1 корпус ручної осколкової гранати типу Ф-1 із уніфікованим запалам ручної гранати УЗРГМ-2, які при поєднанні в єдину конструкцію становлять оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 та належать до категорії бойових припасів, отримавши за це грошові кошти у розмірі 2000 гривень, частину з яких у невстановленому досудовим розслідуванням розмірі надав особі, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження.

Крім того ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати спільний із особою, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, злочинний умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї в результаті її неконтрольованого збігу, переслідуючи спільний із особою, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, корисливий мотив та мету спільного збагачення, діючи відповідно до спільно розробленого злочинного плану, з відома останнього, прибувши до заздалегідь обумовленого із громадянином ОСОБА_6 місця, а саме до приміщення квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч передбаченому законом порядку 01.05.2025 близько 17 год 30 хв, збув останньому 2 корпуси ручної осколкової гранати типу Ф-1 із уніфікованим шпалам ручної гранати УЗРГМ, які при поєднанні в єдину конструкцію становлять оборонну осколкову, ручну, гранату Ф-1 та належать до категорії г;нових припасів, отримавши за це грошові кошти у розмірі 4000 гривень, частину з яких у невстановленому досудовим розслідуванням розмірі повинен був надати особі, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Суду пояснив, що вдався до вчинення злочину із корисливою метою, мав певні фінансові труднощі, а тому вирішив заробляти на перепродажі вогнепальної зброї. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, та просить суд суворо його не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів, які характеризують її особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України як придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, та за ч.2 ст.28 ч.1 ст. 263 КК України як придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 , активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу винного, те, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, на диспансерному обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має малолітню дитину, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, що пом`якшують покарання, та повторність, як обставину, яка обтяжує покарання.

Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Виходячи із засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч. 6 ст. 368 Кримінального процесуального кодексу України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року (справа N 750/5031/18, провадження N 51-2761км21) зазначив, що процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Водночас, визначені у ст. 65 Кримінального кодексу України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 Кримінального кодексу України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадках, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченій покарання із у вигляді 3 років позбавлення волі, позицію обвинуваченого та його захисника, які просили визначити мінімальне покарання передбачено санкцією статті та із застосуванням ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України. Таке покарання є достатнім, справедливим та необхідними для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину. Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого. Враховуючи те, що розмір процесуальних витрат заявлено в кримінальному провадженню щодо двох обвинувачених, та щодо одного з яких матеріали виділено в окреме кримінальне провадження, то стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають витрати в розмірі 15 265 гривень 30 копійок.

Підстав для зміни запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу в даному кримінальному провадженню застави, суд не вбачає.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 124, 370, 373, 374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 263 КК України - позбавлення волі на строк три роки.

- за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України позбавлення волі на строк три роки один місяць.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 позбавлення волі на строк три роки один місяць.

Відповідно до ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання 01.05.2025 року по 07.05.2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Підстав для зміни запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу в даному кримінальному провадженню застави, суд не вбачає. Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 151 400 гривень - повернути заставодавцю ОСОБА_8 (згідно квитанції від 07.05.2025 року).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 15 265 гривень 30 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_9