справа №991/6894/25
провадження №1-кп/991/86/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

«16» жовтня 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0000188 від 29 лютого 2024 року клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілого: ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000188 від 29 лютого 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369, ч.5 ст. 190 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369, ч.5 ст. 190 КК України.

Під час підготовчого судового засідання у цьому кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_5 його захисником ОСОБА_6 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження.

Клопотання обґрунтоване тим, що дане кримінальне провадження розпочато ГСУ ДБР України 29 лютого 2024 року за ч. 5 ст. 190 КК України та упродовж перших чотирьох місяців розслідування слідчим не вживалися жодні заходи до встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, не проводилися слідчі дії. Як вважає сторона захисту, для того, щоб продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий ГСУ ДБР України на шостому місяці розслідування призначив фонетичну експертизу. У листопаді 2024 року Офісом Генерального прокурора ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підозру змінено на ч. 4 ст. 368 КК України, а матеріали досудового розслідування направлено в НАБУ для здійснення подальшого досудового розслідування. Отримавши матеріали кримінального провадження, детектив НАБУ та прокурор САП лише 03 січня 2025 року знову змінили повідомлену ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підозру на ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 5 ст. 190 КК України. При цьому, сторона обвинувачення звернулась до Вищого антикорупційного суду з метою продовження строку досудового розслідування до 12 місяців, в чому судом було відмовлено та продовжено строк на 1 місяць. У подальшому детектив повторно звернувся до суду з метою продовження строку досудового розслідування до 12 місяців, в чому йому повторно було відмовлено. Оскільки строк досудового розслідування закінчувався 12 лютого 2025 року, сторона обвинувачення 04 лютого 2025 року прийняла рішення про відкриття матеріалів кримінального провадження. Розпочавши процедуру ознайомлення, сторона захисту з`ясувала, що сторона обвинувачення через відмову слідчого судді у продовженні строків досудового розслідування, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 219, 290 КПК України, продовжує проводити досудове розслідування, зокрема на момент відкриття матеріалів провадження ще тривала судова експертиза, а детективом НАБУ вчинялися процесуальні дії з отримання доступу до матеріальних носів інформації, доданих до проведених у кримінальному провадженні НСРД. При цьому, з самого початку процедури відкриття матеріалів їх частина (томи 14, 16, 24 та 25), в яких містилися результати НСРД, знаходилися у експерта ОНДІСЕ. В порушення ч. 3 ст. 290 КПК України, на вимогу ОСОБА_5 сторона обвинувачення цих матеріалів не надавала и лише після повернення з експертної установи частини матеріалів провадження детективу, 18 квітня 2025 року, тобто через більш як 2 місяці після відкриття матеріалів, стороні захисту надали до них доступ. При цьому, в наданих в квітні 2025 року матеріалах провадження, крім протоколів НСРД, містилися електронні носії інформації з записами їх результатів, які детектив відмовився відкривати на вимогу сторони захисту, посилаючись на відсутність технічної можливості. На письмові клопотання підозрюваного ОСОБА_5 можливість відтворити вказані записи стороні захисту не надано, прокурор клопотання сторони захисту з вимогою виконати ч. 3 ст. 290 КПК України проігнорував, будь-яких заходів до дотримання прав підозрюваних не вжив. Тобто, сторона захисту вважає, що через відмову слідчого судді в продовженні строків досудового розслідування до 12 місяців, сторона обвинувачення, не маючи в розпорядженні всіх матеріалів кримінального провадження, не маючи доступу до результатів НСРД, тобто, не володіючи достатніми підставами для прийняття рішення про надання доступу до матеріалів кримінального провадження, в порушення ч. 1 ст. 290 КПК України, вручила стороні захисту повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування. На переконання сторони захисту, продовжуючи імітувати процедуру надання доступу до матеріалів кримінального провадження, орган досудового розслідування фактично здійснював досудове розслідування, проводячи експертизи і направляючи відповідні запити до ДБР України з метою надання можливості відкрити результати НСРД, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 290 КПК України. За таких обставин, сторона захисту вважає, що стороною обвинувачення грубо порушено вимоги ст.ст. 219, 290 КПК України, а фактичне відкриття матеріалів відбулося після 18 квітня 2025 року, тобто після надходження самих матеріалів провадження органу досудового розслідування. Вказане, на думку сторони захисту, є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, який, за підрахунками сторони захисту, закінчився 12 лютого 2025 року і був встановлений ухвалою слідчого судді.

В судовому засіданні обвинувачені та їх захисники клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування підтримали та просили задовольнити. Зокрема, обвинувачений вважає, що відкриття матеріалів 04 лютого 2025 року не відбулося, у зв`язку з чим строк досудового розслідування сплив 13 лютого 2025 року, враховуючи те, що був продовжений ухвалою слідчого судді до 12 лютого 2025 року включно. Фактично досудове розслідування продовжувалось до 30 квітня 2025 року поки у сторони обвинувачення не з`явилася можливість відкрити матеріали НСРД, тоді як строк досудового розслідування закінчився 13 лютого 2025 року. При цьому, оригінали носіїв з результатами НСРД стороні захисту не були надані і досі, а лише їх копії. Адвокат ОСОБА_9 додатково зазначив, що 04 лютого 2025 року сторона обвинувачення не володіла всіма матеріалами, які мала відкрити, а станом на 30 квітня 2025 року, коли сторона обвинувачення отримала відповідні матеріали, строку досудового розслідування вже не було, він завершився 13 лютого 2025 року. Адвокат ОСОБА_6 вказав на основну ідею сторони захисту, яка полягає в тому, що фактично стадії ст. 290 КПК України, як такої, не відбулось (це відбулося лише формально), оскільки стороні захисту не були відкриті всі матеріали (носії НСРД). Період з 04 лютого по 18 квітня 2025 року, на думку адвоката, не можна назвати стадією ознайомлення, оскільки відповідних носіїв у органу досудового розслідування фізично не було, натомість ознайомлення має відбуватися з повним обсягом матеріалів саме з моменту їх відкриття.

Прокурор та представник потерпілих проти заявленого клопотання заперечували та просили відмовити у його задоволенні. Прокурор зазначив, що твердження сторони захисту про продовження збирання доказів після відкриття матеріалів не відповідає дійсності, адже жодних дій, визначених КПК України, спрямованих на таке збирання вчинено не було. Частина матеріалів, серед яких носії з результатами НСРД, дійсно була направлена в експертну установу для завершення призначеної раніше іншим органом досудового розслідування (ДБР) експертизи, однак це не спричиняє жодних порушень та не є збором доказів. Висновок експерта, матеріли НСРД, в тому числі протоколи за результатами їх проведення, надані стороні захисту під час виконання ст. 290 КПК України, що підтверджується відповідними протоколами. Після повернення матеріалів з експертної установи, томи були надані стороні захисту, яка в повному обсязі ознайомилися з тими відомостями, які в них містяться. Що стосується носіїв з результатами НСРД, то до них має доступ виключно орган, який їх проводив - ДБР, до якого зверталася сторона обвинувачення, однак їм відмовляли в наданні відповідних ключів доступу. Особисто прокурор користувався матеріали контрольного провадження, тобто неофіційними копіями, які не є матеріалами кримінального провадження. 14 лютого 2025 року детектив отримав клопотання адвоката ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами саме НСРД, після чого детектив звернувся до ДБР з тим, щоб конкретно ці оригінали можливо було відкрити в умовах НАБУ, однак отримав відповідь, що це не можливо, а можливо лише надати доступ до них шляхом копіювання цих відеозаписів. 17 квітня 2025 року детектив скерував до ДБР носії, на які записано результати НСРД, тобто додатки до тих протоколів, з якими ознайомилась сторона захисту. Лист з ДБР надійшов до НАБУ 30 квітня 2025 року. Тобто, як пояснив прокурор, це не новий доказ, а копія тих відеозаписів, які вже були долучені до протоколів на картці пам`яті, датовані подіями вчинення кримінального правопорушення. В подальшому сторону захисту ухвалою слідчого судді було обмежено в ознайомленні з матеріалами досудового розслідування, однак встановлений їм строк не збіг, оскільки сторона захисту 24 червня 2025 року повторно звернулась з клопотанням про надання оригіналів відеозаписів. На наступний же день, 25 червня 2025 року, прокурор надав вказівку детективу знову звернутися до ДБР в намаганнях запросити спеціаліста з метою створення можливості хоча б звірити матеріали, щоб сторона захисту була впевнена в тому, що виготовлені ДБР копії відповідають оригіналам, які є додатками до протоколів. Кінцевим строком надання відповіді на клопотання сторони захисту було 27 червня 2025 року, однак 30 червня 2025 року до НАБУ і САП надійшли листи сторони захисту від 27 червня 2025 року з підтвердженням надання доступу до матеріалів кримінального провадження. Тобто, на думку прокурора, сторона захисту не планувала очікувати відповіді на подане клопотання, натомість підтвердила доступ до матеріалів кримінального провадження, тож 27 червня 2025 року почав перебіг строк досудового розслідування, адже сторона захисту не виявила бажання щодо подальшого ознайомлення. За таких обставин, 01 липня 2025 року обвинувачені та їх захисники були викликані для вручення обвинувального акта, коли його і було направлено до суду. Прокурор стверджує, що жодні строки не були пропущенні, після завершення досудового розслідування не було вчинено жодних дій, спрямованих на збирання доказів, а строк ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України, відповідно до ст. 219 КПК України, не враховується в загальний строк досудового розслідування. Тобто, жодних підстав для задоволення клопотання, на переконання прокурора, немає.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши наявні матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. При цьому, досудове розслідування має бути закінчено в межах строку, визначеного ст. 219 КПК України.

Зі змісту ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Тобто, однією із форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Водночас, із закриттям кримінального провадження процесуальна діяльність щодо особи повністю закінчується, подальший рух провадження виключається.

Як було встановлено, в межах кримінального провадження №0000188, обвинувальний акт у якому наразі перебуває на розгляді суду, 12 квітня 2024 року ОСОБА_5 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України; 22 листопада 2024 року їм повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КПК України; 03 січня 2025 року їм повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369, ч. 5 ст. 190 КПК України; 04 лютого 2025 року їм повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369, ч. 5 ст. 190 КПК України.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07 січня 2025 року до 12 лютого 2025 року.

04 лютого 2025 року сторону захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а 01 липня 2025 року обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скеровано до суду.

Зі змісту поданого клопотання та наданих в судовому засіданні пояснень, позиція сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 полягає в тому, що станом на 04 лютого 2025 року в розпорядженні сторони обвинувачення не було усіх матеріалів досудового розслідування (в тому числі носіїв з результатами проведених НСРД), а отже його завершення мало фіктивний характер (було спрямоване на збереження строку досудового розслідування) та не спричинило настання стадії ознайомлення з такими матеріалами в порядку ст. 290 КПК України. Зазначена обставина, на переконання сторони захисту, свідчить про те, що строк досудового розслідування не припинив обраховуватись 04 лютого 2025 року, а отже сплив 13 лютого 2025 року, тобто після настання дати, до якої його було продовжено ухвалою слідчого судді від 07 січня 2025 року.

Оцінюючи наведені доводи, колегія суддів вважає за необхідне зупинитися на ключових обставинах, якими сторона захисту обґрунтовує наявність підстав для закриття даного кримінального провадження.

Так, відповідно до інформації з листа детектива НАБУ від 30 січня 2025 року (т. 5 а.с 11), ним на виконання клопотання експерта ОНДІСЕ від 17 січня 2025 року про надання додаткових матеріалів в межах проведення судової експертизи відео-, звукозапису, призначеної постановою від 31 жовтня 2024 року, направлено на адресу цієї експертної установи об`єкти дослідження та зразки з усним мовлення, а саме: протоколи НСРД з цифровими носіями інформації (флеш-носіями), які знаходяться у томах 14, 16, 24, 25 матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000188, що були отримані експертною установою 03 лютого 2025 року.

Як було зазначено вище, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, сторона обвинувачення 04 лютого 2025 року в порядку ч. 1 ст. 290 КПК України повідомила сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

14 лютого 2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до НАБУ з проханням надати для ознайомлення результати проведення НСРД, в тому числі носії інформації (т. 3 а.с. 145). Як повідомила в судовому засіданні сторона захисту, мова в цьому листі йшла саме про ті матеріали, що були спрямовані детективом до експертної установи, у зв`язку з чим можливість ознайомлення з ними в порядку ст. 290 КПК України у сторони захисту на той час була відсутня.

Як пояснив прокурор в судовому засіданні, до носіїв з результатами НСРД має доступ виключно той орган, який їх проводив.

17 лютого 2025 року, з метою забезпечення виконання вимог ст. 290 КПК України, зокрема ознайомлення з матеріалами НСРД, детектив НАБУ звернувся до ДБР (попередній орган досудового розслідування у даному кримінальному провадження) з листом щодо надання програмного забезпечення та ключів, необхідних для доступу до інформаційного наповнення носіїв інформації (флеш-носіїв), на які записувались аудіо-відеофайли під час проведення НСРД (т. 3 а.с. 148).

У відповідь на вказаний лист детектива керівник відділу ГСУ ДБР листом від 14 березня 2025 року повідомив, що працівниками Головного оперативно-технічного управління може бути виготовлено копію матеріалів НСРД в загальнодоступному форматі (т. 3 а.с. 149).

Листом від 09 квітня 2025 року ОНДІСЕ повернуто до НАБУ чотири томи матеріалів кримінального провадження №0000188, що перебували в цій експертній установі, а саме: томи 14, 16, 24, 25 (т. 3 а.с. 150).

Отримавши вказані томи кримінального провадження, детектив НАБУ, з метою забезпечення виконання вимог ст. 290 КПК України, зокрема ознайомлення з матеріалами НСРД, листом від 17 квітня 2025 року томи 14, 16 з матеріальним носієм інформації скерував до ДБР для отримання доступу до інформаційного наповнення носіїв інформації (флеш-носіїв, на які записувалися аудіо-відеофайли під час проведення НСРД) (т. 3 а.с. 151).

На виконання цього прохання працівниками Головного оперативно-технічного управління ДБР виготовлено у загальнодоступному форматі копію інформації, яка міститься на носіях з проведення НСРД. Виготовлену копію інформації та відповідні матеріали кримінального провадження з матеріальними носіями НАБУ отримано 30 квітня 2025 року (т. 3 а.с. 152).

Фактично з цього часу сторона захисту отримала можливість ознайомитись з повним об`ємом матеріалів досудового розслідування, що були відсутні у зв`язку з перебуванням їх в експертній установі, в тому числі з матеріальними носіями інформації, на які зафіксовано результати проведених в кримінальному провадженні НСРД.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 травня 2025 року встановлено стороні захисту строк до 04 липня 2025 року для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у зв`язку з несумлінним здійсненням учасниками кримінального провадження такого ознайомлення. В цій ухвалі слідчим суддею також надано оцінку доводам ОСОБА_5 стосовно надання стороною обвинувачення для ознайомлення лише електронних копій носіїв інформації, на які зафіксовано результати НСРД, тоді як оригіналів таких носіїв стороні захисту надано не було, що позбавляє його можливості впевнитися у відповідності вказаних копій оригіналам. Так, слідчий суддя дослідив обставину виготовлення ДБР на запит детектива НАБУ копій матеріалів НСРД у загальнодоступному форматі, зазначивши з посиланням на висновки Об`єднаної палати ККС ВС від 29 березня 2021 року у справі №554/5060/16-к, що один і той же електронний документ може існувати на різних носіях; усі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення. За таких обставин, слідчий суддя не вбачав жодних обставин, які б перешкодили завершити ознайомлення з усіма зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, враховуючи також те, що під час виконання вимог ст. 290 КПК України було відкрито протоколи за результатами проведення НСРД, що також є доказом у кримінальному провадженні (т. 2 а.с. 26-29).

В ході розгляду клопотання сторона захисту вказала на ту обставину, що оригінали носіїв з результатами НСРД їм так і не відкривались, однак не піднімала питання щодо наявності порушень через ознайомлення з такими носіями в копіях. Натомість, головною обставиною, яка, на думку сторони захисту, спричиняє підстави для закриття кримінального провадження, є факт відсутності на момент завершення досудового розслідування частини матеріалів (НСРД), з якими сторона захисту мала мати можливість ознайомитись одразу. Зазначене, за твердженням сторони захисту, свідчить про те, що без вказаних матеріалів, які по суті становлять основну доказову базу у кримінальному провадження, сторона обвинувачення не могла дійти висновку про визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акта. У зв`язку цим, обставини завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів сторона захисту вважає фіктивними та такими, що не спричинили призупинення обрахування строку досудового розслідування на період ознайомлення з матеріалами.

Колегія суддів не погоджується з таким тлумаченням описаних вище обставин в контексті застосування до них положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, адже, по-перше, вони будуються фактично на власних суб`єктивних міркуваннях про недостатність наявних в розпорядженні сторони обвинувачення доказів на момент відкриття матеріалів стороні захисту для складання обвинувального акта, оцінка чого є виключно дискреційними повноваженнями сторони обвинувачення. Стосовно цієї обставини колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідні докази, а саме: результати НСРД були зібрані у кримінальному провадженні значно раніше іншим органом досудового розслідування (ДБР) і перебували в розпорядженні детективів НАБУ з листопада 2024 року коли за ними була визначена підслідність у цьому кримінальному провадженні. У зв`язку з цим не приймаються до уваги також доводи сторони захисту щодо продовження детективами НАБУ збирання доказів після завершення досудового розслідування. До того ж, прокурор в судовому засіданні зазначив, що при опрацюванні доказів він користувався матеріалами контрольного провадження, яке йому було передане попереднім прокурором у цьому кримінальному провадженні.

З долучених до клопотання протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 , починаючи принаймні з 13 лютого 2025 року доволі активно здійснював ознайомлення з наявними в розпорядженні органу досудового розслідування матеріалами кримінального провадження і той факт, що ознайомлення з окремою їх частиною відбулося не в момент завершення досудового розслідування та одразу після надання доступу до матеріалів провадження стороні захисту, але під час виконання ст.290 КПК України і після повернення до НАБУ цієї частини матеріалів у загальнодоступному форматі (30 квітня 2025 року), на переконання колегії суддів, не є підставою для закриття провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а наслідки порушення стороною кримінального провадження обов`язку відкриття матеріалів іншій стороні, надання їх в копіях та/або в оригіналах, якщо такі порушення встановлено судом, визначені процесуальним законодавством, у тому числі положеннями ст. 290 КПК України, втім відповідні можливі порушення жодним чином не пов`язані з обрахунком строків досудового розслідування та не можуть розглядатися як можлива підстава для закриття кримінального провадження.

За таких обставин, оскільки за наслідками розгляду даного клопотання судом не встановлено підстав для закриття кримінального провадження, в його задоволенні слід відмовити.

Оголошення повного тексту ухвали відбулося не у визначену у його вступній та резолютивній частинах дату у зв`язку з перебуванням двох суддів зі складу колегії суддів у відпустці.

Керуючись ст.ст. 284, 314, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3