ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 11-сс/818/1207 /25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю власника майна ОСОБА_6 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 на ухвалу Салтівського районного суду м. Харкова від 10.09.2025, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002586 від 06.09.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Накладено арешт на майно, вилучене 06.09.2025 під час огляду місця ДТП на перехресті проспекту Героїв Харкова та провулка Конюшеного у місті Харкові, а саме:

-автомобіль Kia Optima д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, місцем тимчасового зберігання якого, визначено майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди (Пушкінська) 107.

-автомобіль Toyota Sequoia д.н.з. НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, місцем тимчасового зберігання якого, визначено майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди (Пушкінська) 107.

-змиви на ватну паличку з куліси, внутрішньої ручки водійських дверей, керма автомобіля Toyota Sequoia д.н.з. НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 .

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно в межах кримінального провадження № 0002586 від 06.09.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України, автомобіль Kia Optima д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання в цій частині.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_6 посилається на відсутність потреби в даному кримінальному провадженні в проведенні експертиз технічного стану її автомобіля, а також транспортно-трассологічних досліджень по встановленню механізму контактування з автомобілем Тойота, та комплексних судово-медичних та автотехнічних експертиз. Як зазначає власник майна, з урахуванням фактичних обставин справи, автомобіль, не буде використано слідчим або прокурором як речовий доказ для встановлення обставин справи, а тому, відсутня необхідність вилучення його у власника та накладення арешту. Наявність фактичних тілесних ушкоджень у пасажирів її автомобіля ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свідчить про те, що вони не складають складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. А тому вважає, що з урахуванням обставин справи, слідчому чи прокурору достатньо призначити по кримінальному провадженню лише судово-медичну експертизу. Тому накладення арешту на її автомобіль та зберігання його на майданчику тимчасового утримання, безпідставне.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Власник майна ОСОБА_6 підтримала свою апеляційну скаргу на наполягала на її задоволенні та скасуванні арешту майна в частині її автомобіля.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи не від кого не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні слідчим відділом Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002586 від 06.09.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України, під час якого встановлено, що 05.09.2025, близько 23:10, на перехресті проспекту Героїв Харкова та провулка Конюшеного сталось зіткнення автомобіля «Kia Optima», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 та автомобіля «Toyota Sequoia», р.н. НОМЕР_3 під керуванням невстановленого чоловіка, внаслідок чого водій та пасажири автомобілів отримали тілесні ушкодження.

06.09.2025 під час проведення огляду місця ДТП виявлено автомобіль «Toyota Sequoia», р.н. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 з ушкодженнями у вигляді деформації переднього бамперу в лівій частині, переднього лівого крила, передніх лівих дверей, лівого порогу та автомобіль «Kia Optima», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який має ушкодження у вигляді деформації переднього бамперу, радіатору, розбиття передніх фар.

Під час проведення огляду вилучено автомобілі «Toyota Sequoia», р.н. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та «Kia Optima», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначені транспортні засоби поміщені на майдан тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 107.

Крім того, під час проведення огляду місця події зроблені змиви на ватну паличку з куліси, внутрішньої ручки водійських дверей, керма автомобіля «Toyota Sequoia», р.н. НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 06.09.2025 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане майно, а саме автомобіль Kia Optima д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном; автомобіль Toyota Sequoia д.н.з. НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном та змиви на ватну паличку з куліси, внутрішньої ручки водійських дверей, керма автомобіля Toyota Sequoia д.н.з. НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 , оскільки вилучені транспортні засоби та змив на ватну палочку з куліси, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження. З метою збереження речових доказів та проведення експертиз, прокурор просив накласти арешт на вилучене 06.09.2025 року майно, визначити їх місцем зберігання майданчик затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 107.

Задовольняючи вказане клопотання прокурора та враховуючи правову підставу арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено, що вилучені транспортні засоби та змиви на ватну паличку з куліси, внутрішньої ручки водійських дверей, керма автомобіля Toyota Sequoia д.н.з. НОМЕР_3 , мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вони, є знаряддями скоєного правопорушення, що наділяє їх ознаками речових доказів (ст. 98 КПК України та є речовими доказами по кримінальному провадженню, та зберегли на собі сліди злочину або можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя на заперечення власника майна ОСОБА_6 та представника власника майна ОСОБА_12 , щодо відсутності складу кримінального правопорушення, зазначив, що на теперішній час кримінальне провадження не закрито, досудове розслідування триває, вилучене майно (транспортні засоби) є речовими доказами, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, внаслідок чого, їх твердження щодо відсутності складу кримінального правопорушення, є хибними, а єдиним доказом наявності чи відсутності у потерпілих від ДТП тілесних ушкоджень, та ступнею їх тяжкості, є висновок судово-медичної експертизи, яка на теперішній час не проведена, оскільки покладатись на консультаційні висновки медичних спеціалістів, як на підставу для висновку про відсутність у потерпілих тілесних ушкоджень середньої тяжкості та, як наслідок, відсутність складу злочину, не можна.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що вилучене майно є речовими доказами та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно для проведення подальших процесуальних та слідчих дій, та здійснення повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування з метою встановлення об`єктивної істини по суті.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо підстав накладення арешту, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Виходячи з приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна, як зазначено в ч.2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слід врахувати, що відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з матеріалів вказаного провадження, є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

На думку колегії суддів, вирішуючи питання щодо наявності правової підстави для арешту зазначеного майна, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення правових підстав для арешту тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки згідно фактичних обставин справи вбачається, що 05.09.2025, близько 23:10, на перехресті проспекту Героїв Харкова та провулка Конюшеного сталась дорожно-транспортна пригода, під час якої сталось зіткнення автомобіля «Kia Optima», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 та автомобіля «Toyota Sequoia», р.н. НОМЕР_3 під керуванням невстановленого чоловіка, внаслідок чого водій та пасажири автомобілів отримали тілесні ушкодження.

Робити висновок щодо відсутності складу кримінального правопорушення лише на підставі консультаційних висновків медичних спеціалістів, як на підставу для висновку про відсутність у потерпілих тілесних ушкоджень середньої тяжкості та, як наслідок, відсутність складу злочину, на даному етапі досудового розслідування, є передчасним, оскільки для встановлення цього факту є необхідним проведення судово-медичної експертизи, яка на теперішній час не проведена та відповідно до висновку якої, можна буде зробити висновок щодо наявності або відсутності складу кримінального правопорушення.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для арешту вказаних транспортних засобів та зроблених змивів на ватну паличку з куліси, внутрішньої ручки водійських дверей, керма автомобіля «Toyota Sequoia», р.н. НОМЕР_3 , оскільки вони мають доказове значення для даного кримінального провадження, є речовими доказами у кримінальному провадженні та можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, згідно з ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення Sargsyan v. Azerbaijan , n.220.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, враховуючи правові підстави для арешту майна, можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, дотримуючись балансу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, задля унеможливлення порушення прав власника майна на мирне володіння своїм майном та забезпечення справедливого балансу між інтересами досудового розслідування та власника майна, є можливим змінення місця зберігання арештованого майна, а саме - автомобіля «Kia Optima», р.н. НОМЕР_1 .

Порядок тимчасового вилучення майна та зберігання речових доказів та іншого майна у кримінальному провадженні, визначений Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції), яка затверджена Наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ України, Головою Державної податкової адміністрації України, Головою Служби безпеки України, Виконувачем обов`язків Голови Верховного Суду України, Головою Державної судової адміністрації України.

Згідно п.п.12, 13 вказаної Інструкції, щодо зберігання речових доказів, цінностей, документів та іншого майна, під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям). Речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації, про що складається протокол.

В даному випадку, задля забезпечення належного зберігання вказаного транспортного засобу, а саме - автомобіля Kia Optima д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , слід залишити в дії застосований захід забезпечення кримінального провадження, у виді встановлення заборони розпорядження, відчуження даного автомобіля, користування ним та його ремонту, передавши вказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання його власнику, ОСОБА_6 , яку попередити про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України щодо належного зберігання вказаного речового доказу та заборони його ремонту.

При цьому залишення заборони здійснення ремонту вказаного автомобіля, розпорядження ним та його відчуження, слугуватиме досягненню цілей застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) вказаного майна, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, в цій частині арешт майна виправдовує такий ступінь втручання в права власників та буде відповідати досягненню цілей застосування запобіжного заходу задля забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду та забезпечить баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність.

Посилання апелянта на відсутність правових підстав для арешту майна і невідповідність майна критеріям ст. 98 КПК України не ґрунтуються на матеріалах справи. Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, оскільки містить в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК, враховуючи обставини справи, а саме зважаючи на те, що вказаний автомобіль безпосередньо був задіяний в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 05.09.2025 та внаслідок якої, пасажири автомобіля отримали тілесні ушкодження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. А тому, метою арешту майна в даному випадку є забезпечення кримінального провадження, забезпечення збереження речових доказів, з підстав, зазначених в ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити, що вказаний захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовий, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Після отримання висновків експертів, сторони, в тому числі власники майна, не позбавлені процесуальних прав та можливостей звернутись з відповідним клопотанням про повернення майна або зміни способу виконання арешту майна.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді, - скасуванню, з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 98, 100,171, 172, 404, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу власника майна, - задовольнити частково.

Ухвалу Салтівського районного суду м. Харкова від 10.09.2025 про задоволення клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0002586 від 06.09.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, докладно переліченого в ухвалі слідчого судді, шляхом встановлення заборони на його відчуження, розпорядження та користування ним, - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0002586 від 06.09.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 06.09.2025 під час проведення огляду місця ДТП на перехресті проспекту Героїв Харкова та провулка Конюшеного у місті Харкові, а саме:

- автомобіль Kia Optima д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , з забороною розпорядження, відчуження вказаного майна, користування ним та його ремонту, передавши на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України;

- автомобіль Toyota Sequoia д.н.з. НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, визначивши місцем тимчасового зберігання автомобіля Toyota Sequoia д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди (Пушкінська) 107;

- змиви на ватну паличку з куліси, внутрішньої ручки водійських дверей, керма автомобіля Toyota Sequoia д.н.з. НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 .

Копію даної ухвали направити прокурору для контролю за організацією її виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3