Справа № 645/606/26
Провадження № 1-кс/645/172/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 27.01.2026 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернулася до Немишлянського районного суду м. Харкова з клопотанням, з урахування уточнень, в якому просить накласти арешт на автомобіль««Ford Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження, та визначити місцем зберігання речового доказу майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 26.01.2026 року близько 09 год. 45 хв. за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 268 автомобіль Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , не впоравшись з керуванням вчинив дорожньо-транспортну подію у вигляді наїзду на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим спричинивши останній тілесні ушкодження.

26.01.2026 старшими слідчими відділу СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 268 в районі кута будинку 266, Салтівське шосе, м. Харкова, край проїзної частини проведено огляд місця зазначеної дорожньо-транспортної події, у ході якого встановлено, що автомобіль «Ford Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не впоравшись з керуванням вчинив дорожньо-транспортну подію у вигляді наїзду на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим спричинивши останній тілесні ушкодження.

Після проведення огляду місця події та транспортного засобу, 26.01.2026 автомобіль «Ford Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 був вилучений, як речовий доказ та направлений на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди 107.

ОСОБА_5 згідно статті 63 Конституції України відмовився свідчити проти себе.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль ««Ford Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_4 .

Постановою слідчого вище вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речового доказу для призначення судових експертиз, а також встановлення істини під час досудового розслідування.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про проведення судового засідання без її участі та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, часу та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Підстав для визнання явки прокурора обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя перевіривши матеріали, додані до клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

28 січня 2026 року (середа) до Немишлянського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000137 від 27.01.2026 року, вилученого 26.01.2026 року (понеділок). Вказане клопотання направлено на адресу суду поштою 27.01.2026 року. Таким чином, строки звернення до суду з клопотанням про арешт майна прокурором не порушені.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 27.01.2026 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

26.01.2026 був проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого виявлено і вилучено автомобіль: «Ford Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 , який направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 107.

Постановою слідчого автомобіль «Ford Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Таким чином, доведено, що вказані у клопотанні речі, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль««Ford Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

Місцем зберігання автомобіля «Ford Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 визначити майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Виконання ухвали доручити ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області та Немишлянській окружній прокуратурі м. Харкова.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 29.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1