Провадження № 1-кс/344/7665/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СБ ЛОГІСТИК» про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, у якій просить скасувати арешт майна в частині заборони користування автомобілем марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізований вантажний автомобіль марки MAN TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_2 , передавши його на зберігання власнику. В обґрунтування клопотання зазначено, що арешт на автомобіль було накладено для забезпечення проведення інженерно-транспортних експертиз. Наданий час експертом авто техніком транспортний засіб оглянуто і щодо нього проведено усі необхідні інженерно-транспортні експертизи.

Разом з тим, через відсутність у розпорядженні ГУНП в Івано-Франківській області засобів для транспортування великогабаритної техніки , та місця для вантажного автомобіля на спец майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів в м. Коломия, засобами ТОВ «СБ ЛОГІСТИК», арештований вантажний автомобіль було транспортовано до ТОВ «АПФ РОДНИК ПЛЮС», що у с. Устя Коломийського району на відстані біля сотні метрів від місця ДТП. При цьому такий автомобіль поміщено не на територію підприємства, а на узбіччя дороги біля в`їзду. Двері і капот, бак та відсік розміщення акумуляторної батареї опечатано. Однак, таке не в повній мірі може забезпечити збереження речового доказу. Зокрема, перебуваючи під відкритим небом автомобіль піддається негативному впливу через погодні умови.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав та мотивів, що викладені письмово.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання з тих підстав, що з вказаний транспортним засобом проведені ні всі дослідження. Відтак, має бути забезпечено збереження речового доказу у незмінному стані, чого не забезпечить право користування таким.

Вислухавши пояснення учасників розгляду клопотання, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку :

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000632 від 11.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

10 жовтня 2025 року, під час проведення огляду місця події, зокрема було вилучено автомобіль марки MAN TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував водій ОСОБА_5 .

Вказаний автомобіль постановою слідчого від 11.10.2025 визнано речовим доказом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , спеціалізований вантажний автомобіль марки MAN TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ТзОВ «СБ Логістик», зареєстроване вул. Данила Апостола, 9/А, м. Львів.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/18368/25 від 16.10.2025 накладено арешт на вказаний транспортний засіб з метою збереження речового доказу.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.ст. 171-174 цього Кодексу.

Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речового доказу.

Оцінюючи доводи заявника щодо доцільності часткового скасування арешту майна, враховую час з моменту вилучення транспортного засобу, що з огляду на обставини кримінального провадження, обсягу слідчих та процесуальних дій у провадженні, в тому числі експертних досліджень, специфіку саме даного кримінального провадження не можна вважати «тривалим» або «надмірно тривалим», зокрема з часу накладення арешту і до дати розгляду клопотання пройшло менше місяця.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання виходить з того, що втручання у право власності повинно не лише бути законним і переслідувати за фактами та у принципі «законну мету» «відповідно до загальних інтересів», але також має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між вжитими заходами та метою, яку прагнули досягти будь-якими заходами, застосованими державою, у тому числі заходами, спрямованими на здійснення контролю за користуванням майном фізичної особи. Ця вимога виражена у понятті «справедливий баланс», який має бути встановлений між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Подія яка розслідується, свідчить про те, що на даний час і на даному етапі досудового розслідування таке втручання у право власності особи є справедливим, правомірним та пропорційним.

Водночас, автомобіль марки MAN TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом і такий речовий доказ повинен бути збережений у належному стані, враховуючи специфіку кримінального провадження за ч. 2 ст. 286 КК України.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, не можна прийняти до уваги посилання заявника про те, що відпала потреба у застосуванні арешту майна в частині заборони користування, оскільки досудове розслідування триває та арешт майна застосований з метою збереження речового доказу у незмінному стані.

Слідчий суддя враховує, що арешт майна застосовано саме з метою забезпечення збереження речових доказів, а користування ним може призвести до його пошкодження, приховування, псування.

Зважаючи, що заявником не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, а відтак, клопотання про часткове скасування арешту є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА :

У клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю «СБ ЛОГІСТИК» про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1