УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Володимирський міський суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000450 від 17.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, із середньою освітою, раніше не судимої, не одруженої, яка має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В

Старший слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 25.09.2025 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час стосовно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом та корисливим мотивом, всупереч п. 1 Додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992, п. 2, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу, придбав та зберігав з метою збуту, вибухову речовину - двохосновний нітроцелюлозний порох. У подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на збут вибухової речовини, за допомогою мережі «Інтернет», розмістила на Інтернет аукціоні зброї «Reibert.info», оголошення з її продажу.

26 травня 2025 року, в період часу з 18 години, 42 хвилини по 18 годину, 55 хвилин, чотирма переказами, ОСОБА_5 отримала грошові кошти в загальній сумі 14860 гривень за збут вказаної вибухової речовини, які громадянин ОСОБА_6 , перебуваючи у місті Володимир Волинської області, перерахував на картковий рахунок АТ «Приват Банк» № НОМЕР_1 .

В подальшому 27 травня 2025 року, о 09 годині 42 хвилини, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, та продовжуючи свої злочинні дії направлені на збут вибухової речовини, перебуваючи у відділення №4 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване на площі Ринок, 24, міста Конотоп Сумської області, здійснила пересилання вибухової речовини - двохосновного нітроцелюлозного пороху, масою 2000 г. до поштового відділення №4 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване по вулиці Луцькій, будинок №158, міста Володимир Волинської області, ТТН №59 0013 8447 0575, для ОСОБА_6 , яку останній отримав 28 травня 2025 року о 18 годині, 00 хвилин.

Крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом та корисливим мотивом, всупереч п. 1 Додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992, п. 2, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу, придбав та зберігав з метою збуту, вибухову речовину - двохосновний нітроцелюлозний порох. У подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на збут вибухової речовини, за допомогою мережі «Інтернет», розмістила на Інтернет аукціоні зброї «Reibert.info», оголошення з її продажу.

25 липня 2025 року, в період часу з 13 години 14 хвилини по 13 годину 36 хвилин, чотирма переказами, ОСОБА_5 отримала грошові кошти в загальній сумі 14844 гривень за збут вказаної вибухової речовини, які громадянин ОСОБА_6 , перебуваючи у місті Володимир Волинської області, перерахував на картковий рахунок АТ «Приват Банк» № НОМЕР_1 .

В подальшому 25 липня 2025 року, о 16 годині 08 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, та продовжуючи свої злочинні дії направлені на збут вибухової речовини, перебуваючи у відділення №4 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване на площі Ринок, 24, міста Конотоп Сумської області, здійснила пересилання вибухової речовини - двохосновного нітроцелюлозного пороху, масою 2000 г. до поштового відділення №4 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване по вулиці Луцькій, будинок №158, міста Володимир Волинської області, ТТН №59 0014 2179 1120, для ОСОБА_6 , яку останній отримав 28 липня 2025 року о 12 годині, 36 хвилин.

Вказані кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та прокурором об`єднанні в одне кримінальне провадження за №0000450 від 17 травня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

19 вересня 2025 року слідчим, за погодженням з прокурором, складено та в той же день вручено ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих їй злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами за результатами проведення оперативних закупок вибухових речовин, висновками експертів, протоколами оглядів предметів, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Підставою застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 , може здійснити дії, передбачені у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- через тяжкість злочинів, по яким їй оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, у разі доведення її вини, у зв`язку із чим вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, намагаючись уникнути покарання;

- оскільки на даний час не встановлено джерело придбання ОСОБА_5 вибухової речовини, а також всіх свідків, тому є достатні підстави вважати, що вона може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом приховування доказів її причетності до незаконного поводження із вибуховими речовинами та незаконно впливати на свідків.

Необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обумовлено тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, якими є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, не зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування ризикам.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від трьох до семи років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 , може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та шляхом приховування доказів перешкоджати кримінальному провадженню, а тому менш суворий запобіжний захід ніж домашній арешт є недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Вислухавши думку підозрюваної, яка просила застосувати до неї більш м`який запобіжний захід, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У відповідності до ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1, 3 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч.1,2 ст.181 КПК України).

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1-4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Встановлено, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування підозрюється у збуті вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

19 вересня 2025 року слідчим, за погодженням з прокурором, складено та в той же день вручено ОСОБА_5 письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», у справі «Феррарі-Браво проти Італії») наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення доведена слідчим та прокурором сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та долучених до клопотання доказів, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, є обґрунтованим зазначений слідчим у клопотанні перелік ризиків, які передбачені ст.177 КПК України.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, не встановлення органом досудового розслідування джерела придбання ОСОБА_5 вибухової речовини, а також всіх свідків, вказують на існування достатніх підстав вважати, що вона може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Водночас, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором в судовому засіданні не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання встановленим ризикам, а тому, враховуючи наявність у підозрюваної постійного місця проживання, наявність у неї на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відсутність судимостей, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатньо для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання встановленим ризикам.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на підозрювану наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 176-179, 180, 181,184, 186, 193, 194,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000450 від 17.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк два місяці.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі не виконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступна і резолютивна частина ухвали виготовлена в нарадчій кімнаті та проголошена 25.09.2025. Повний текст ухвали суду складений 29.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1