печерський районний суд міста києва
Справа № 757/721/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0003332 від 29.12.2025, -

В С Т А Н О В И В:

12.01.2026 у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0003332 від 29.12.2025.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0003332 від 29.12.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , набувши відповідних навичок та досвіду у вчиненні таких злочинів, приблизно у квітні 2024 року, знаходячись у невстановленому місці, діючи умисно, повторно, з метою швидкого незаконного збагачення, маючи корисливий умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішили створити окреме стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, метою діяльності якої повинно було стати системне, довготривале вчинення тяжких і особливо тяжких злочинів, які полягали у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинених у великих та особливо великих розмірах, шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки.

Разом з тим, приблизно 01.04.2025 (точна дата не встановлена) за невстановлених досудовим розслідуванням обставинами злочинна організація створена ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у повній мірі перейшла під контроль нового організатора - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, ОСОБА_6 , очоливши вказану злочинну організацію взяв на себе наступні функції, які раніше виконували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 :

- розподіляв ролі між учасниками структурних підрозділів злочинної організації;

- залучав інших осіб із числа громадян України та іноземців до участі у злочинній організації;

- організовував та забезпечував перевезення громадян інших держав, що погодилися на вчинення злочинів у складі злочинної організації, до України;

- організовував створення та забезпечував діяльність структурних підрозділів злочинної організації шляхом створення необхідних умов для їх існування, у тому числі шляхом делегування своїх повноважень іншим особам;

- організовував отримання необхідних баз даних громадян іноземних держав та надавав їх іншим учасникам злочинної організації;

- організовував здійснення телефонних дзвінків до іноземних громадян під виглядом нібито представників різних банківських установ та працівників поліції, з метою вчинення відносно них шахрайств у визначені раніше способи;

- здійснював безпосереднє керівництво діями учасників злочинної організації і координував їх дії під час вчинення злочинів для досягнення загальної злочинної мети, а також впроваджував систему покарань для учасників злочинної організації в разі недотримання встановлених правил;

- встановлював загально-визначені правила поведінки, дисципліни та конспірації в організації діяльності структурного підрозділу злочинної організації, забезпечував дотримання їх учасниками;

- організовував виготовлення завідомо підроблених посвідчень працівників банку і правоохоронних органів, які в подальшому використовуватимуться для заволодіння коштами третіх осіб;

- в разі виникнення проблемних питань та конфліктів серед учасників злочинної організації забезпечував їх вирішення;

- забезпечував виведення (легалізацію) здобутих внаслідок шахрайських дій коштів на підконтрольні банківські рахунки та криптогаманці з подальшим їх обготівкуванням;

- розподіляв кошти та майно, здобуте злочинним шляхом, між учасниками злочинної організації.

У період з квітня 2025 року по даний час учасники злочинної організації, очоленої ОСОБА_6 діючи відповідно до основної мети цієї організації - вчинення злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме коштами фізичних та юридичних осіб, умисно, з корисливих мотивів вчинили кримінальні правопорушення, а саме:

- заволодіння коштами громадян Чеської Республіки на загальну суму 4 612 600 чеських крон, що згідно курсу НБУ на дати вчинення кримінальних правопорушень ставило 8 403 766 грн;

- заволодіння коштами громадян Латвійської Республіки на загальну суму 58 430 євро, що згідно курсу НБУ на дати вчинення кримінальних правопорушень ставило 2 785 422 грн.

09.12.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім того, 09.12.2025, на підставі ст. ст. 135, 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 направлено за адресами реєстрації та проживання останнього.

Також, письмове повідомлення про підозру залишено за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а також його копію вручено співмешканці останнього - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проведеними під час досудового розслідування заходами місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не встановлено, у зв`язку з чим 09.12.2025 останнього оголошено в розшук.

Одночасно з цим, за результатом розшуку ОСОБА_6 заведено ОРС «Розшук» № 14/491 та відомості про розшук останнього внесено до обліків інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

Відповідно до інформації Департаменту карного розшуку Національної поліції України, отриманої в ході оперативного супроводження, встановлено, що 25.11.2025, користуючись законною можливістю перетну державного кордону, а саме «бронювання», ОСОБА_6 виїхав за межі території України, перетнувши державний кордон України в пункті пропуску «Могилів-Подільськ» у напрямку Республіки Молдова та по даний час на територію України не повернувся.

У зв`язку з викладеним, 09.12.2025 ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Крім того, 29.12.2025, з метою забезпечення ефективного досудового розслідування та судового розгляду, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виділено в окреме кримінальне провадження, якому присвоєно номер № 0003332.

За таких обставин орган досудового розслідування вважає, що дії підозрюваного ОСОБА_6 скеровані на переховування від слідства з метою уникнення від відповідальності по суті повідомленої підозри про вчинення кримінальних правопорушень.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій по вказаному кримінальному провадженні здобуто достатньо даних підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, що підтверджується доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4, ч. 5 ст. 190 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за які законом передбачене покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, відповідно тому ОСОБА_6 без належного контролю за її поведінкою може переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, оскільки останнє є доволі значним терміном ув`язнення.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що в ході проведення досудового розслідування не встановлено місцезнаходження частини речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення:

- всіх засобів стільникового зв`язку, сім-карток мобільних операторів, які використовувались під час вчинення кримінальних правопорушень;

- всіх криптогаманців які використовувались під час вчинення кримінальних правопорушень;

- чорнових записів та документів, блокнотів, робочих зошитів, а тому, перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе вчинити дії, спрямовані на їх знищення чи спотворення з метою унеможливлення їх використання як доказів у кримінальному провадженні;

- документів та печаток низки підконтрольних підприємств та осіб, реквізити яких використовувалися для введення в оману потерпілих;

- банківських карток, виданих на юридичних та фізичних осіб, які були задіяні для вчинення злочину;

- коштів, отриманих унаслідок вчинення шахрайських дій, чорнових записів та документів, блокнотів, робочих зошитів, а тому, перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе вчинити дії, спрямовані на їх знищення чи спотворення з метою унеможливлення їх використання як доказів у кримінальному провадженні.

Також, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_6 , будучи організатором злочинної організації, може незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків, експертів та потерпілих з метою відмови або зміни їх показань.

Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії, направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними у кримінальному провадженні особами у якості свідків та потерпілих, інших підозрюваних.

Також, ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення свідчать про високий рівень підготовки та конспіративності дій ОСОБА_6 під час вчинення злочинів, що підтверджує схильність та здатність останнього приховувати та маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами, а відтак дає підстави вважати, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_6 не працює, не має законних джерел для існування, що в свою чергу може призвести до того, що перебуваючи на волі він продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язані із заволодінням чужим майном шляхом шахрайства.

Разом з цим, на думку сторони обвинувачення на даний час існує наявність ризику, який обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , який 05.12.2019 вироком Дарницького районного суду м. Києва за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості визнаний виним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307; ч. 2 ст. 209 КК України і якому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, однак на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 3 роки на шлях виправлення не став та вчинив кримінальні правопорушення проти власності та громадської безпеки.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив відмовити так як, воно є необґрунтованим та безпідставним.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисниками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання. Які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, а саме, те що підозрюванй має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Вільхівка Іршавського району Закарпатської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1