Провадження № 11-сс/4808/66/26
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що повідомлення ОСОБА_7 стосується обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, і такі доводи підлягають перевірці та оцінці в межах розгляду справи про адміністративні правопорушення судом. Незгода із складенням протоколу про адміністративне правопорушення та оцінка дій патрульних поліцейських не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Крім того зазначив, що викладена інформація в заяві про кримінальне правопорушення від 10 грудня 2025 року, без інших належних даних, які можуть підтвердити позицію заявника саме про кримінальні правопорушення, не є безумовною підставою для висновку про необхідність внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, не може свідчити про те, що існує ймовірність вчинення кримінальних правопорушень і про те, що описані в заяві факти потребують перевірки саме засобами кримінального процесу шляхом внесення відомостей до ЄРДР.

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді та винести нову якого зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові внести відомості відносно капрала поліції ОСОБА_9 та капрала поліції ОСОБА_10 за фактом вчинення злочинів передбачених ст. 365, 366 КК України

Вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Зазначає, що під час події йому відмовлено у проведені огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, у зв`язку з чим ним було викликано оперативну групу з метою фіксування зловживань працівників патрульної поліції, однак на його виклик так ніхто і не прибув. Відсутність ознак сп`яніння та відмова в огляді в медичному закладі підтверджується відеозаписами.

Наголошує, що вказаними діями працівники поліції порушили норми законодавства і завдали йому значну моральну та матеріальну шкоду.

Звертає увагу, що працівниками поліції було проігноровано передбачені Конституцією України права людини та сфабриковано документи з метою умисного притягнення його до відповідальності, що має ознаки перевищення повноважень та службового підроблення і є підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- прокурор просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вважає рішення суду першої інстанції законним.

ОСОБА_7 не з`явився в судове засідання, повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп. пп. 4, 5 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Ця вимога передбачена і п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Склад кримінального правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а не із повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дійсно, повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вони здійснюються в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проте, відповідна уповноважена особа, ознайомившись зі змістом заяви чи повідомлення, має встановити обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які вносяться до реєстру.

В межах оскарження такої бездіяльності слідчий суддя повинен перевірити не тільки факти звернення до органу досудового розслідування, отримання цим органом відповідної заяви та вчинення бездіяльності, а також з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач чи прокурор дійшли висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Завдання слідчого судді при вирішенні таких скарг не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час розгляду скарги з`ясовано, що 11 грудня 2025 року ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із скаргою, у якій просив: зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові внести відомості в порядку ст. 214 КПК України відносно капрала поліції ОСОБА_9 , спеціальний жетон №0198209 та іншого невстановленого працівника поліції за фактом вчинення злочинів, передбачених ст. 365, ст. 366 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що 10 грудня 2025 року ним подано заяву до ТУ ДБР у м. Львові про те, що 09 грудня 2025 року близько 15 год. 30 хв. був зупинений працівниками поліції. Серед таких був капрал поліції ОСОБА_9 , який поводив себе некоректно, підвищував голос, та подальшому звинуватив його, ОСОБА_7 , у перебуванні у стані алкогольного сп`яніння. При тому, що алкоголь він не вживає вже 25 років. На вимогу доставити на огляд в медичний заклад, який має відповідні дозволи на проведення огляду, поліцейський в грубі формі відмовив у вчиненні вказаної дії. Жодних направлень на проведення огляду в медичний заклад не надавалось. Через нетривалий час ОСОБА_9 роздрукував протокол у відсутності понятих.

Патрульним здійснювалось патрулювання без маршрутних листів. Такі також не надали дані про Драгер (сертифікат, повірка та інше). Після чого, працівник поліції ОСОБА_9 заборонив йому керування транспортним засобом протягом 24 год.

Працівники поліції зловживаючи службовим становищем звинуватили його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_7 здійснив звернення на лінію 102 з вимогою направити слідчо-оперативну групу, однак таку не направили, а працівники поліції скрилися.

У подальшому, він у зв`язку з протиправними діями працівників поліції, прибув до КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» та пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. І відповідно до довідки №35, встановлено, що ознак сп`яніння не виявлено. Повний результат буде надано через п`ять днів.

ОСОБА_7 вважає, що дії працівників вказують на повне ігнорування закону та фабрикування документів.

10 грудня 2025 року ОСОБА_7 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у місті Львові із заявою про злочин, у такій просив внести відомості про вчинення капралом поліції ОСОБА_9 , спеціальний жетон №0198209 та іншим невстановленим працівником поліції за злочинів, передбачених ст.ст. 365, 366 КК України.

Слід зазначити, що підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Колегія суддів проаналізувавши зміст скарги, яка подана до слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 погоджується з висновком слідчого судді про те, що повідомлення ОСОБА_7 стосується обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, і такі доводи підлягають перевірці та оцінці в межах розгляду справи про адміністративні правопорушення судом, а незгода із складенням протоколу про адміністративне правопорушення та оцінка дій патрульних поліцейських не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що слідчий суддя не вправі втручатися у порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності або підмінювати інстанцію оскарження матеріалів про адміністративне правопорушення.

Таким чином колегія суддів вважає, що скаржником у поданій ним заяві про кримінальне правопорушення, як і в скарзі слідчому судді, не наведено вагомих обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а тому зміст заяви не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України. Зі змісту заяви про злочин вбачається, що викладена в ній інформація, без інших належних даних, які можуть підтвердити позицію заявника саме про кримінальні правопорушення, не є безумовною підставою для висновку про необхідність внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, не може свідчити про те, що існує ймовірність вчинення кримінальних правопорушень і про те, що описані в заяві факти потребують перевірки саме засобами кримінального процесу шляхом внесення відомостей до ЄРДР.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_7 та правильність рішення слідчого судді в частині, що оскаржується.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309-310, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5