Справа № 132/3846/25
Ухвала

Іменем України

19 листопада 2025 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Калинівці клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405 від 15.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 17.11.2025 надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405 від 15.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно із протоколом автоматизованого визначення слідчого судді від 17.11.2025 це клопотання передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Відповідно до поданого клопотанням у ньому висловлене прохання накласти арештна майно вилучене в ході огляду, а саме на грошові кошти у сумі 500 грн., одну купюру номіналом 500 грн. із серійним номером: ЄА 9450897, яку поміщено до спеціального пакету НПУ NPU 5956033, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Це клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.11.2025 до ЧЧ ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, надійшло повідомлення зі служби «102» від заступника командира взводу 1 роти 1 БПП УПП з обслуговування Хмільницького району ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про те, що перебуваючи на автодорозі М-21, водій автобусу марки «Мерседес» реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , надав працівнику патрульної поліції неправомірну вигоду у розмірі 500 грн., з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відомості про дане кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 214 КПК України 15.11.2025 внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

15.11.2025 проведено огляд місця події, а саме ділянки автомобільної дороги М 21 Виступовичі Житомир Могилів-Подільський, 261 км, що поблизу с. Весела Хмільницького району Вінницької області (у напрямку м. Калинівка), під час якого з лівої кишені куртки ОСОБА_5 виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 500 грн., а саме одну купюру номіналом 500 грн. із серійним номером: ЄА 9450897, яку поміщено до спеціального пакету НПУ NPU 5956033.

В подальшому, 15.11.2025 вилучені грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Необхідність у арешті вилучених грошових коштів 15.11.2025 в ході проведення огляду, обґрунтовується наявністю підстав вважати, що вони є предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, а отже являються речовими доказами, а не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, вилучені в ході огляду 15.11.2025, грошові кошти у сумі 500 грн., а саме одну купюру номіналом 500 грн. із серійним номером: ЄА 9450897, яку поміщено до спеціального пакету НПУ NPU 5956033 є речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження даного майна, наявні підстави для накладення арешту, у зв`язку із чим старший слідчий звернулась до суду із цим клопотанням.

В судове засідання, призначене на 19.11.2025, з розгляду цього клопотання старший слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 , які були належним чином повідомлені про дату і час його проведення, не з`явились. Старший слідчий ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд даного клопотання без її участі та без технічної фіксації судового процесу, заявлене клопотання підтримує у повному обсязі. Відомостей щодо неявки прокурора до суду не надходило.

Власник вказаного вище майна ОСОБА_6 якого було повідомлено повісткою, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з викладеним, згідно із положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних не здійснювалося.

Дослідивши клопотання і долучені до нього письмові документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що відділенням поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 15.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно із долученим до клопотання витягом від 15.11.2025 із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000405, 15.11.2025 до ЧЧ ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, надійшло повідомлення зі служби «102» від заступника командира взводу 1 роти 1 БПП УПП з обслуговування Хмільницького району ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про те, що перебуваючи на автодорозі М-21, водій автобусу марки «Мерседес» реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , надав працівнику патрульної поліції неправомірну вигоду у розмірі 500 грн., з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

До клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовані доводи, наведенні в клопотанні, серед них: копія протоколу огляду від 15.11.2025; копія постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.11.2025; копія рапорту заступника командира взводу № 1, роти № 1, батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 15.11.2025; копія пояснення ОСОБА_6 від 15.11.2025; копія постанови серії ЕНА № 6158985 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_6 від 15.11.2025; копія паспорта ОСОБА_6 ; копія посвідчення водія ОСОБА_6 .

Положеннями ст. 131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина третя статті 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги наведені положення процесуального закону та оцінюючи доводи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність його задоволення з огляду на таке.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000405 встановлено обставини, які вказують на те, грошові кошти у сумі 500 грн., одна купюра номіналом 500 грн. із серійним номером ЄА 9450897, яку поміщено до спеціального пакету НПУ NPU 5956033, відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту цього речового доказу може призвести до його приховування, пошкодження, знищення або відчуження, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому клопотання старшого слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 від 15.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході огляду, а саме на грошові кошти у сумі 500 грн., одну купюру номіналом 500 грн. із серійним номером: ЄА 9450897, яку поміщено до спеціального пакету НПУ NPU 5956033, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1