Справа №567/1162/24
Провадження №1-кп/567/33/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000220 від 04.08.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чумалі Збаразького району Тернопільської області, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 03 серпня 2023 року в період з 21 год. 46 хв. до 22 год. 05 хв., знаходячись біля ставу неподалік вулиці Центральна у с.Лебеді Острозької ТГ Рівненського району Рівненської області, під час складання щодо нього працівниками відділення поліції №3 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області протоколу про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, з метою уникнення відповідальності за вчинення названого правопорушення, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на підкуп працівників правоохоронного органу, шляхом висловлювання пропозиції надання неправомірної вигоди, усвідомлюючи те, що відносно нього проводяться процесуальні дії працівниками поліції, усно неодноразово висловив пропозицію надання неправомірної вигоди з 10 000 грн. до 20 000 грн., з метою уникнення відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, ОСОБА_6 , який проходить службу на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, котрий склав присягу поліцейського і якому присвоєне спеціальне звання поліції, тим самим запропонувавши вказаному працівнику поліції вищезазначені суми в якості неправомірної вигоди, у власних інтересах, для сприяння невчинення останнім будь-яких дій, з використанням наданого йому службового становища, пов`язаного із складанням протоколу про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та пояснив, що він орендує став біля с.Лебеді Острозької ТГ Рівненського району Рівненської області, та 03.08.2023 року в денну пору доби він перебував неподалік дамби на ставу разом зі своїм підсобним працівником ОСОБА_7 , з яким вони кормили рибу у ставку, та в післяобідню пору вони на протилежному березі від місця свого перебування (дамби) помітили сторонніх осіб, які без дозволу рибалили, у зв`язку з чим вони до них направились на човні. Прибувши на протилежний берег у них з невідомими для них рибалками виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження. Конфлікт тривав близько 40 хв., по завершенню якого невідомі рибалки пішли, а він з ОСОБА_7 на човні повернулися назад до дамби, де він після вищевказаних подій, пов`язаних із зазначеним конфліктом, перебуваючи у вагончику під час вечері вживав алкогольні напої з метою зняти стрес. В подальшому він присів у свій автомобіль та через незначний час до них під`їхав автомобіль, з якого вийшло двоє чоловіків, ті самі з якими у них був вищевказаний конфлікт, та через короткий проміжок часу до них також приїхали працівники поліції, один з яких поставив йому у провину керування у стані алкогольного сп`яніння, на що він заперечив, при цьому він погоджувався з тим, що вживав алкогольні напої після конфлікту та пояснював поліцейським, що автомобілем нікуди не їхав. Пояснив, що ніяких грошей він не мав наміру давати для працівників поліції, при цьому вказав, що під час спілкування з останніми він міг «неправильно» висловитись. Дане кримінальне провадження відносно себе вважає сфабрикованим та розцінює його як спосіб зведення стосунків за вчинену ним перешкоду у рибальстві невідомими особами, з якими у нього виник конфлікт. Обвинувачений пояснив, що з поліцейськими ОСОБА_8 та ОСОБА_6 до подій 03.08.2023 р. він не був знайомий, конфліктних ситуацій раніше з ними у нього не виникало та не зміг повідомити суду підстав вважати, що останні його оговорюють.

Суд встановив, що обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчиненні, знайшли своє підтвердження у зібраних на досудовому слідстві та перевірених у судовому засіданні доказах.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини у вчинені інкрімінованого йому злочину, що розцінюється судом як обраний обвинуваченим спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності, його провина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду на підставі показів свідків та сукупністю інших доказів, зібраних в ході досудового розслідування, які перевірено в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що працює поліцейським СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області та 03.08.2023 року він спільно з поліцейським ОСОБА_6 заступив в добове чергування. Під час патрулювання території Острозької ТГ Рівненського району у вечірній час близько 21 год. (більш точної години не пригадує) 03.08.2023 року на службовий планшет було отримано повідомлення про те, що водій автомобіля «Рено» керує в с.Лебеді у стані алкогольного сп`яніння. Коли вони приїхали до ставка в с.Лебеді, то за межами зачиненого шлагбаума стояв автомобіль «Рено», вони підійшли ближче до автомобіля та почали опитувати водія ОСОБА_4 , у якого виявили ознаки алкогольного сп`яніння (які саме він зараз не пригадує), а також опитували присутніх свідків щодо обставин, зазначених у повідомленні, яке надійшло на службовий планшет. Він опитував свідків, а його напарник ОСОБА_6 спілкувався із ОСОБА_4 . Через деякий час ОСОБА_6 повідомив йому, що ОСОБА_4 пропонував неправомірну вигоду, а саме грошові кошти за нескладання ними адмінматеріалів за ст.130 КУпАП. В подальшому було викликано СОГ. Свідок зазначив, що раніше з ОСОБА_4 не був знайомий, конфліктних ситуацій з останнім ніколи не мав, як і не має до нього упередженого ставлення.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що з 09.10.2024 року працює водієм роти оперативного призначення в/ч НОМЕР_1 НГУ та до цього працював інспектором СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області. 03.08.2023 року він спільно з ОСОБА_8 перебував у добовому наряді, та під час патрулювання на службовий планшет надійшло повідомлення про керування водієм автомобіля «Рено» в с.Лебеді у стані алкогольного сп`яніння, яке вони прийняли до виконання. Приїхавши на місце події в с.Лебеді у вечірню пору доби (точний час не пригадує) вони біля ставу виявили водія ОСОБА_4 , у якого були видимі ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, на що ОСОБА_4 відмовився, у зв`язку з чим вони почали складати відповідні процесуальні документи та ОСОБА_4 було повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. В подальшому ОСОБА_4 неодноразово пропонував йому неправомірну вигоду, зокрема, спочатку пропонував у розмірі 10 000 грн. за нескладання відносно нього адмінматеріалів, у зв`язку з чим був попереджений про настання кримінальної відповідальності за пропозицію та надання неправомірної вигоди, у відповідь на що ОСОБА_4 пояснив, що він це розуміє, та після попередження запропонував 15 000 грн. Свідок пояснив, що ОСОБА_4 лише висловлював пропозицію неправомірної вигоди та фактичної передачі грошових коштів здійснено не було. Вказав, що він неодноразово попереджав ОСОБА_4 про настання кримінальної відповідальності за вищевказані пропозиції, однак його це не зупинило. Про вказану подію він повідомив на лінію «102», вказавши, що потребує працівників слідчо-оперативної групи. Вказав, що пропозиція ОСОБА_4 про надання грошових коштів була для нього очевидною та він не сприймав таку пропозицію як жарт. Свідок пояснив, що факт спілкування з ОСОБА_4 та перебіг подій фіксувався на нагрудний відеореєстратор. Зазначив, що пропозицію ОСОБА_4 про надання грошових коштів він сприймав як пропозицію неправомірної вигоди з метою уникнення від відповідальності, за те, щоб відносно ОСОБА_4 не складали протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

В ході допиту вищевказаних свідків обвинувачений ОСОБА_4 не повідомив суду про існування обставин чи виникнення раніше будь-яких конфліктних ситуацій з поліцейськими ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , що давало б підстави сумніватися в їх неупередженості по відношенню до нього.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він неофіційно працював у ОСОБА_4 охоронцем та різноробочим та 03.08.2023 року в денну пору доби вони вдовх перебували на ставу неподалік с.Лебеді Острозького району Рівненської області, де на протилежному березі помітили невідомих осіб, які без дозволу ловили рибу, у зв`язку з чим вони направились до них на човні. Прибувши на протилежний берег з невідомими рибалками у них виник конфлікт, в ході якого йому були заподіяні тілесні ушкодження. По завершенню конфлікту він з ОСОБА_4 повернувся назад до дамби, де у вагончику вони повечеряли, та під час вечері вони разом вживали алкогольні напої. В подальшому через деякий час до них під`їхав автомобіль, з якого вийшло двоє чоловіків, ті самі з якими у них був вищевказаний конфлікт, а також через короткий проміжок часу приїхали працівники поліції, які тривалий час спілкувалися із ОСОБА_4 , та останній в кінці розмови, стоячи поруч з поліцейськими, сказав, що «ніколи не платив і платити не буду».

Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_7 на спростування обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки вказаний свідок пояснив, що він не чув розмови ОСОБА_4 з поліцейськими та суть розмови між ними йому не відома.

З витягу з ЄРДР №0000220 від 04.08.2023 р. встановлено, що 04.08.2023 р. ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області було розпочато досудове розслідування щодо наступних обставин - 03.08.2023 року о 22:14 год. до ВП № 3 Рівненського РУП надійшло повідомлення інспектора СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ОСОБА_9 про те, що 03.08.2023 року близько о 22:10 год. під час несення служби у добовому наряді в с.Лебеді по вул.Центральна Рівненського району Острозької МТГ Рівненської області спільно із поліцейським СРПП ОСОБА_8 було зупинено автомобіль марки «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення Правил дорожнього руху. В ході складання адміністративних матеріалів водій ОСОБА_4 з метою уникнення адміністративної відповідальності запропонував працівникам поліції неправомірну вигоду у сумі 20 000 грн. (т.2 а.с.1).

З рапорту ст.інспектора-чергового ВП № 3 (м.Острог) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 від 04.08.2023 року встановлено, що 03.08.2023 року о 22:14 год. зі служби «102» надійшло повідомлення інспектора СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ОСОБА_9 про те, що 03.08.2023 року близько о 22:10 год. на дамбі місцевого ставка в с.Лебеді зупинено автомобіль марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за непритягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП запопонував неправомірну вигоду в сумі 20 000 грн. Виїздом на місце події відносно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Пропозиції неправомірної вигоди зафіксована на боді-камеру. Вказаний рапорт 03.08.2023 р. було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) (т.2 а.с.5).

З рапорту інспектора СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 03.08.2023 року встановлено, що під час несення служби спільно з поліцейським СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 03.08.2023 р. було виявлено водія ОСОБА_4 , який керував автомобілем марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_3 , та зі слів очевидців керував в стані алкогольного сп`яніння та створював небезпеку іншим учасникам дорожнього руху. В подальшому в ході спілкування з водієм у нього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, після чого водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та у медичному закладі, на що останній відмовився. Відносно водія ОСОБА_4 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, та в ході складання адміністративних матеріалів ОСОБА_4 запропонував неправомірну вигоду в сумі 10 000 грн. за непритягнення до адміністративної відповідальності, після чого водія було попереджено про кримінальну відповідальність, однак останній запропонував 20 000 грн. На місце події було викликано СОГ. Від надання будь-яких пояснень водій відмовився на підставі ст.63 Конституції України. Було опитано ОСОБА_11 , який був присутній під час пропонування водієм ОСОБА_4 неправомірної вигоди. Подія фіксувалась на нагрудний відеореєстратор №4 (т.2 а.с.6).

Згідно повідомлення Центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 17.07.2025 року ОСОБА_12 14.08.2023 року виїхав за межі України та назад не повертався (т.3 а.с.85).

Відповідно до протоколу огляду від 03.08.2023 р. об`єктом огляду є нагрудний відеореєстратор (бодікамера) №4, яка знаходиться на передній панелі службового автомобіля «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_4 , який на момент огляду знаходиться на околиці с.Лебеді Рівненського району Острозької МТГ Рівненської області. На момент огляду бодікамера перебуває у ввімкненому стані. При перегляді відеозапису файлу 4634_0034.МР4 встановлено розмову працівників поліції з чоловіком, який пропонує неправомірну вигоду. В подальшому нагрудний відеореєстратор № 4 вилучено та поміщено до спец.пакета НПУ (т.2 а.с.7).

Відповідно до протоколу огляду предметів від 04.08.2023 року об`єктом огляду є нагрудний відеореєстратор №4, який було вилучено 03.08.2023 р. в ході огляду місця події службового автомобіля «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_4 . Даний відеореєстратор містить 7 відеофайлів, які стосуються складання 03.08.2023 р. працівниками поліції адміністративних матеріалі відносно ОСОБА_4 :

- файл № 1 «0000000__0034»,

- файл № 2 «0000000__0035»,

- файл № 3 «0000000__0036»,

- файл № 4 «0000000__0037»,

- файл № 5 «0000000__0038»,

- файл № 6 «0000000__0039»,

- файл № 7 «0000000__0040».

Аналізом даних файлів встановлено, що перші два файли стосуються документування правопорушень, які мають значення для даного кримінального провадження.

Два перші відеофайли скопійовано на диск для лазерних систем зчитування та упаковано у паперовий конверт та долучено до матеріалів кримінального провадження.

При відкритті файлу № 1 встановлено, що він містить відеозапис із нагрудного відеореєстратора поліцейського СРПП ОСОБА_6 тривалістю 15 хв., початок відеозапису о 21:46 год. та закінчення о 22:01 год. На даному відеозаписі зафіксовано розмову працівника поліції ОСОБА_6 із ОСОБА_4 , який перебуває за кермом автомобіля. Під час перевірки документів ОСОБА_4 в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), у зв`язку з чим йому неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, на що ОСОБА_4 відмовився. Останньому повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. В подальшому ОСОБА_4 під час спілкування з поліцейським ОСОБА_6 висловлював пропозицію вирішити його проблему, при цьому зазначав, зокрема, «як ми можемо домовитись?», «шо треба, щоб воно просто пішло .. в сторону? Шо треба, кажіть», «Скільки це коштує ? ... за те, що я виїхав із-за шлагбаума», «Вас така сума влаштує, чи як?», «ну, скільки воно коштує? Оце що мене зупинили, шо за шлагбаум виїхав», «а якшо без судового рішення, скільки коштує?», «скільки треба грошей ? За це шо виїхав за шлагбаум … ну в цілому як погасить це питання», «будь ласка скажіть скільки те шо я виїхав, скільки воно коштує ? … так, щоб я Вам дав гроші», «Скільки воно коштує 15, 20, 10 ?», В подальшому ОСОБА_4 запропонував поліцейському ОСОБА_6 15 000 грн., а потім 20 000 грн. за непритягнення його до адміністративної відповідальності, за те, щоб не складали протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП та не направляли матеріали справи про адміністративне правопорушення до суду, після чого був попереджений про настання кримінальної відповідальності за ст.369 КК України, після чого чітко висловився до поліцейського ОСОБА_6 «я Вам пропоную взятку».

При відкритті файлу № 2 встановлено, що він містить відеозапис із нагрудного відеореєстратора поліцейського СРПП ОСОБА_6 тривалістю 15 хв., початок відеозапису о 22:01 год. та закінчення о 22:16 год. На даному відеозаписі зафіксовано продовження розмови працівника поліції ОСОБА_6 із ОСОБА_4 , в ході якої останній підтвердив свій напір надати поліцейському неправомірну вигоду поліцейському ОСОБА_6 в розмірі 20 000 грн., які він готовий передати зранку наступного дня, після чого ОСОБА_4 було повідомлено про виклик на місце події слідчо-оперативної групи (т.2 а.с.8-22).

Вказані обставини також підтверджуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, який було долученого до протоколу огляду від 04.08.2023 року (т.2 а.с.23).

Згідно постанови заступника начальника СВ ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_13 від 04.08.2023 року вищевказаний оптичний диск для лазерних систем зчитування, який містить записи спостереження чергового наряду СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за 03.08.2023 р., що містять фіксацію дій працівників поліції по складанню протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_4 - визнано речовим доказом (т.2 а.с.24).

З службового посвідчення РВП № 010737 від 27.10.2022 р. вбачається, що ОСОБА_6 було призначено інспектором поліції, та із службового посвідчення РВП № 012203 від 11.10.2023р. вбачається, що ОСОБА_8 було призначено поліцейським (т.2 а.с.38, 46).

Згідно книги нарядів ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_6 03.08.2023 р. перебували на службі та знаходились у добовому наряді (т.2 а.с.32-33).

Згідно висновку судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи № СЕ-19/118-24/6487-ЛД від 26.06.2024 року у висловлюваннях ОСОБА_4 , що зафіксовані у стенограмі протоколу огляду відеозапису від 04.08.2023 року та умовно позначені як « ОСОБА_4 » у діалозі з інспектором СРПП ОСОБА_6 умовно позначеного у протоколі огляду від 04.08.2023 року як « ОСОБА_6 » містяться ознаки пропозиції та обіцянки до надання грошових коштів інспектору СРПП ОСОБА_6 . У висловлюваннях інспектора СРПП ОСОБА_6 , що зафіксовані у стенограмі протоколу огляду відеозапису від 04.08.2023 року та умовно позначені як « ОСОБА_6 » у діалозі з ОСОБА_4 , умовно позначеним у протоколі огляду відеозапису від 04.08.2023 року як « ОСОБА_4 » не міститься ознак схиляння чи спонукання здійснити переказ або передачу йому грошових коштів, обіцянки вчинення ним певних дій на користь ОСОБА_4 (т.2 а.с.49-66).

Сторона захисту вважає вищевказаний висновок експерта № СЕ-19/118-24/6487-ЛД від 26.06.2024 року, як доказ по справі, недопустимим, мотивуючи тим, що останній не відповідає вимогам, які до нього ставляться з точки зору достовірності, об`єктивності та повноти дослідження.

Відповідно до ст.ст.85, 86 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит .

Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

В умовах воєнного стану положення цієї статті застосовуються з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу.

Перелік умов чи діянь, з наявністю яких КПК України пов`язує визнання доказів недопустими, наведено у статті 87 КПК України, та стороною захисту не наведено будь-яких істотних порушень прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_4 при проведенні вищевказаної експертизи, які б давали суду підстави для визнання висновку експерта недопустимим доказом. При оцінці доводів сторони захисту щодо недопустимості вищевказаного висновку експерта у зв`язку з дослідженням експертом лише двох із семи відеозаписів з нагрудного відеореєстратора поліцейського суд не бере такі доводи до уваги та відхиляє їх як необгрунтовані, оскільки згідно КПК України судовий розгляд здійснюється в межах пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, а саме в частині з`ясування наявності/відсутності в його діях події та складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та на думку сторони обвинувачення досліджувані судом обставини містяться саме у тих двох файлах, які й були надані експерту на оптичному диску разом з протоколом огляду відеозаписів від 04.08.2023 р., а не на всіх семи файлах як про це зазначає сторона захисту.

Окремо слід зазначити, що при дослідженні відеозаписів з нагрудного відеореєстратора поліцейського та протоколу огляду відеозаписів від 04.08.2023 року у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував правильності відображених у них подій.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для визнання висновку експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України експерта № СЕ-19/118-24/6487-ЛД від 26.06.2024 року, як доказу по справі, недопустимим, а відтак приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для відмови у задоволенні відповідного клопотання сторони захисту.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 120660 від 03.08.2023 року, останній складено інспектором СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 відносно ОСОБА_4 за порушення п.2.5 ПДР України, вбачаючи в діях останнього склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (т.2 а.с.31).

Згідно постанови Острозького районного суду Рівненської області від 21.05.2024 року у справі № 567/1500/23 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_4 закрито з підстав, викладених у вищевказаній постанові.

Разом з тим, на переконання суду, факт складання протоколу про адміністративне правопорушення від 03.08.2023 року та вищевказана постанова суду за результатами його розгляду свідчить про те, що подія, яка давала підстави вживати поліцейським заходи реагування мала місце, та на момент складання такого протоколу обвинувачений ОСОБА_4 не розумів подальшого руху справи, у зв`язку з чим пропонував поліцейському неправомірну вигоду.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що у день та час, вказаний в обвинувальному акті ОСОБА_4 пропонував працівнику поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду для уникнення ним адміністративної відповідальності.

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_4 складу інкримінованого йому правопорушення, суд враховує правові позиції Верховного Суду та ЄСПЛ, зокрема :

- вимагання неправомірної вигоди виключається, якщо особа, яка її надає, зацікавлена в незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, установлену процедуру вирішення того чи іншого питання, досягти задоволення своїх незаконних інтересів, одержати незаконні пільги, переваги, уникнути відповідальності. Під інтересами особи, у якої вимагається неправомірна вигода, треба розуміти законні інтереси такої особи (постанова Верховного Суду від 05.07.2022, справа № 727/4042/18);

- для висновку про наявність у діях органів досудового розслідування ознак провокації, що має наслідком визнання доказів недопустимими, суд повинен застосувати критерії відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів, вироблені ЄСПЛ. Для визначення провокації злочину Європейський суд встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою (постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 17.09.2019, справа № 369/418/14-к);

- пасивна поведінка органів досудового розслідування, яка не підбурює особу до вчинення злочину, не може розцінюватись як провокація злочину (постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.08.2019, справа № 629/4448/17);

- для з`ясування того, чи була в діях працівників правоохоронних органів провокація злочину, необхідно перевірити: хто був ініціатором зустрічей, чи були факти відмови від одержання неправомірної вигоди, чи мали місце наполегливі дії з боку свідка, чи було б вчинено злочин без втручання працівників правоохоронного органу (постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19.10.2022, справа №728/1614/17).

З урахуванням наведеного, судом з досліджених доказів встановлено відсутність ознак провокації з боку працівника правоохоронного органу, який попереджав ОСОБА_4 про можливість настання для нього негативних наслідків у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності за ст.369 КК України, проте не зважаючи на це обвинувачений наполягав на наданні неправомірної винагороди за непритягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП.

На думку суду, вищезазначені докази в сукупності з іншими вказують на беззаперечну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкрімінованого йому кримінального правопорушення та покази останнього, в яких він заперечує свою провину, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення або пом`якшення кримінальної відповідальності.

Наведені докази суд визнає достатніми у їх сукупності для того, щоб зробити висновок щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (п.34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Порушень вимог КПК України під час отримання доказів у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, які мали б наслідком визнання їх неналежними або недопустимими, судом не встановлено.

Доводи сторони захисту про те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не можна визнати таким, що відповідає принципу належного урядування у зв`язку з порушенням прокурором, на думку захисника, строку, передбаченого ч.6 ст.284 КПК України для скасування постанови про закриття кримінального провадження, суд до уваги не приймає, визнає їх неспроможними та безпідставними виходячи з наступного.

Так, згідно постанови заст.начальника СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_13 від 23.12.2023 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000220 від 04.08.2023 року за ч.1 ст.369 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно ч.6 ст.284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом 20 днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю та необгрунтованістю.

Згідно постанови начальника Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 24.04.2024 року вищевказану постанову слідчого від 23.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000220 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України скасовано та матеріали кримінального провадження направлено до СВ ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області для подальшого здійснення досудового розслідування.

В наданих суду поясненнях начальник Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 вказала, що вищевказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження вона не отримувала та в матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази на підтвердження зворотнього та про наявність такої постанови слідчого вона дізналася в результаті вивчення відомостей, внесених до ЄРДР.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, які не спростовано обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження у суді в повному обсязі та його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України кваліфікується як нетяжкий злочин.

Судом не встановлено обставин, які згідно ст.ст.66, 67 КК України обтяжують чи пом`якшують покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він є особою пенсійного віку, одружений, по місцю проживання характеризується посередньо.

Згідно довідки КНП «Здолбунівська центральна міська лікарня» №2102/01-20/23 від 15.08.2023 р. ОСОБА_4 під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Зі змісту досудової доповіді, складеної Рівненським районним сектором №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області вбачається, що з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 15 145,60 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи у вказаному розмірі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу не заявлено.

На підставі ст.ст.1, 2, 100, 370-371, 373-374, 475 КПК України, -

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 100 (одна тисяча сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 15 145,60 грн. витрат на проведення експертизи.

Речові докази у справі:

- оптичний диск для лазерних систем зчитування, який містить копії записів нагрудної відеокамери спостереження чергового наряду СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП за 03.08.2023, які містять фіксацію дій працівників ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області по складанню протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_4 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1