В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області кримінальне провадження № 0000200 від 17.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблуневе Оржицького району Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, керівник ПСП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перебуває на обліку військовозобов`язаних, участі в АТО, ООС, бойових діях не приймав, не є особою з інвалідністю та депутатом, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення №25 сорок дев`ятої сесії восьмого скликання від 16.04.2019 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 надано в оренду земельну ділянку кадастровий номер :30:021:0048 площею 1,022 га, розташовану на території Оржицької селищної ради Полтавської області строком на 20 років, сільськогосподарського призначення для сінокосіння, яка надавалася в оренду як така, що не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню за цільовим призначенням, однак останній вчинив на вказаній земельній ділянці діх, що суперечать умовам договору оренди та цільовому призначенню вказаної земельної ділянки, у вигляді зняття родючого шару фунту та складування родючого шару грунту в бурти на земельній ділянці, штучно виритого котловану, який заповнений водою та огороджений металевим парканом.

У подальшому, згідно з рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.10.2022 у цивільній справі № 543/213/22, яку набрало законної сили 29.11.2022, ОСОБА_5 був зобов`язаний привести земельну ділянку кадастровий номер :30:021:0048 площею 1,022 га, розташовану на території Оржицької селищної ради Полтавської області в попередній стан та повернути ІНФОРМАЦІЯ_5 шляхом підписання акту приймання-передачі.

Однак, ОСОБА_5 , діючи умисно і протиправно, в порушення вказаного рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 , родючий шар фунту не відновив, котлован, заповнений водою не зарив, залізний паркан не прибрав, тобто земельну ділянку в попередній стан не привів, чим умисно ухилився від виконання рішення суду, що набрало законної сили.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України не визнав. Вказав, що усвідомлює обов`язковість виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Пояснив, що не мав наміру ухилятися від виконання рішення суду, однак не знав у який спосіб може це зробити. З метою виконання рішення суду він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , просив державного виконавця роз`яснити спосіб і порядок виконання рішення суду, з огляду на те, що у водоймі знаходяться водні біоресурси, довкола водойми ростуть дерева і чагарники, відповідно заривання водойми та зрізання дерев, потребує погодження з відповідними державними органами, навіть звертався до суду за роз`ясненням рішення, однак вичерпної відповіді так і не отримав. Також повідомив, що виконання вказаного рішення є неможливим, з огляду на те, що місцевість, в межах якої знаходиться земельна ділянка, з виритим котлованом є болотистою, що ускладнює під`їзд до котловану і для його зариття потребує спеціальної техніки, яка у ОСОБА_5 відсутня.

Відповідно до ч. 1 п. 9 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Стаття 129-1 Конституції України зазначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено,що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до Закону України «Про виконаче провадження». сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Ст. 382 КК України передбачає відповідальність за «Умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню».

Суб`єктом цього правопорушення (в частині невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду) є фізична або юридична особа, а також посадова особа, на яку покладено певний обов`язок або заборона судовим рішенням.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, підтверджуються наступними доказами, дослідженими судом безпосередньо.

Так, допитана в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 надала показання про те, що з обвинуваченим ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 було укладено договір оренди земельної ділянки для сінокосіння. На вказаній земельній, яка зазначена в обвинувальному акті, був виритий котлован, зараз там ставок. Рішенням суду було зобов`язано ОСОБА_7 привести земельну ділянку у попередній стан та повернути ІНФОРМАЦІЯ_9 за актом прийому-передачі. Договір був припинений, але земельна ділянка не приведена у попередній стан і не повернута ІНФОРМАЦІЯ_9 . ОСОБА_5 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про роз`яснення, як виконувати рішення суду, але в ІНФОРМАЦІЯ_3 , як органу місцевого самоврядування відсутні повноваження надавати такі роз`яснення. Щодо наявності на даний час на земельній ділянці водойми, огорожі, рослинності довкола, пояснила, що у неї така інформація відсутня.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка начальник ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_8 надав показання про те, що на виконанні у ІНФОРМАЦІЯ_11 перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого ІНФОРМАЦІЯ_12 про зобов`язання ОСОБА_5 привести земельну ділянку з кадастровим номером :30:021:0048 площею 1,022 га у попередній стан та повернути ІНФОРМАЦІЯ_9 шляхом підписання акту прийому-передачі. По даному провадженню були проведені відповідні дії: відкрито провадження, постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана сторонам та надано боржнику термін для добровільного виконання рішення. Боржником було добровільно сплачено суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. При перевірці виконання рішення суду було встановлено, що рішення суду, на момент перевірки, виконано не було, котлован не зарито, акт приймання-передачі боржником не підписано. 07 березня 2024 року складено відповідний акт. Після фіксації факту невиконання судового рішення на ОСОБА_5 було накладено штраф в розмірі 1700 грн та надано повторний термін для добровільного виконання рішення протягом 10 робочих днів. Штраф був сплачений ОСОБА_5 у повному обсязі. Повторний акт при повторній перевірці виконання був складений 08.05.2024 року, та 08.05.2024 року накладений штраф у подвійному розмірі 3400 грн., який також був сплачений боржником у повному обсязі. 15.05.2024 в поліцію було надіслане повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України. Як це зазначено у ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконане без участі боржника виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про кримінальне правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. 17.05.2024 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Вказана постанова була оскаржена прокуратурою Лубенського району до суду. Ухвалою Хорольського районного суду постанова про закінчення виконавчого провадження була скасована, виконавче провадження було поновлено, і наразі перебуває на виконанні в ІНФОРМАЦІЯ_11 . На запитання захисника обвинуваченого, щодо визначення способу приведення земельної ділянки у попередній стан, свідок пояснив, що це випливає із змісту самого рішення суду зарити котлован, повернути за актом прийому-передачі. Також зазначив, що наскільки він зрозумів ОСОБА_5 , основною причиною невиконання рішення є болотиста місцевість, тому потрібна спеціальна техніка. Будь-яких дій державний виконавець самостійно не вчиняв, оскільки в рішенні зазначено, що боржник має особисто підписати акт приймання-передачі.

Під час повторного допиту, проведеного за клопотанням захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 надав показання, про те, що у рішенні суду було зазначено, що на території земельної ділянки є водойма, огорожа, саме тому спосіб виконання рішення суду був визначений державним виконавцем з урахуванням рішення суду, яке підлягало примусовому виконанню. Основною причиною невиконання рішення суду, на думку державного виконавця, є те, що місцевість є болотистою, тому потрібні певні погодні умови, що могла заїхати техніка. Наявність у боржника техніки, можливостей, державним виконавцем не перевірялася, оскільки це не передбачено законодавством. Під час перевірки виконання рішення суду, на земельній ділянці поруч знаходився грунт, який був вибраний при копанні котловану. Поважність причин невиконання боржником рішення виконавцем не встановлювалося. До боржника застосовувалися заходи, передбачені законодавством: накладення штрафу, накладення подвійного штрафу, стягнення витрат виконавчого провадження і подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

Клопотань про виклик інших свідків для їх допиту безпосередньо судом під час судового розгляду прокурором та стороною захисту не заявлено.

Також винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, підтверджується речовими доказами: документами, вилученими в ході тимчасового доступу в ІНФОРМАЦІЯ_13 : 1) супровідним листом керівника Лубенської окружної прокуратури Директору ІНФОРМАЦІЯ_14 від 12.09.2023, копією рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 справа №543/213/22 провадження №2/548/367/22 від 26.10.2022 із витягом із « ІНФОРМАЦІЯ_15 » на звороті останнього аркуша, супровідним листом керівнику ІНФОРМАЦІЯ_16 від 14.09.2023 до постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2023, листом про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2023 із постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2023 на звороті аркушу, супровідним листом ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.09.2023 до постанови від 13.09.2023 із постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.09.2023 на звороті аркушу, супровідним листом ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.09.2023 до постанови від 13.09.2023 із постановою про стягнення виконавчого збору від 13.09.2023, рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу ОСОБА_5 від 15.09.2023, розпорядження №72774929 від 22 вересня 2023 року про стягнення грошових коштів з ОСОБА_5 , платіжною інструкція №2997 від 22 вересня 2023 р., платіжною інструкція №2998 від 22 вересня 2023 р., платіжною інструкцією №2999 від 22 вересня 2023 р., актом державного виконавця від 07.03.2024, супровідний листом ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.03.2024 до постанови від 08.03.2024 із постановою про накладення штрафу від 08.03.2024 на звороті аркушу, рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу ОСОБА_5 від 08.03.2024, чеком АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_17 » від 25.03.2024 про сплату боргу за виконавчі провадження, розпорядженням №72774929 від 26 березня 2024 року про стягнення грошових коштів з ОСОБА_5 , платіжною інструкцією №1461 від 26 березня 2024 р., актом державного виконавця від 08.05.2024, супровідним листом ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.05.2024 до постанови від 08.05.2024 із постановою про накладення штрафу від 08.05.2024 на звороті аркушу, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу ОСОБА_5 від 08.05.2024, чеком АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_17 » від 14.05.2024 про сплату боргу за виконавчі провадження, розпорядженням №72774929 від 15 травня 2024 року про стягнення грошових коштів з ОСОБА_5 , платіжною інструкція №2397 від 15 травня 2024 р., повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України від 15.05.2024, супровідний лист ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_18 від 17.05.2024 до постанови від 17.05.2024 із постановою про закінчення виконавчого провадження від 17.05.2024, супровідним листом керівнику ІНФОРМАЦІЯ_16 до постанови про закінчення виконавчого провадження.

Вказаними доказами підтверджується факт невиконання судового рішення ОСОБА_5 , який, усвідомлюючи обов`язковість судового рішення не вчиняв жодних заходів, спрямованих на його виконання, при цьому добровільно сплачував штрафи за невиконання судового рішення без поважних причин, дії державного виконавця не оскаржував.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, процесуальні рішення, документи та інші матеріали, які безпосередньо досліджені судом, а саме:

-Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.12.2024, номер кримінального провадження: 0000200, правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.1 ст. 382 КК України, особа, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї: ОСОБА_5 (а.с.147);

-Постанову про створення слідчої групи від 17.05.2024 (а.с.148);

-Повідомлення про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 17.05.2024 (а.с.149);

-Постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 17.05.2024 (а.с.150);

-Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України від № 24.10-31/9833 від 15.05.2024, підписане начальником ІНФОРМАЦІЯ_19 , з якого вбачається, що на виконанні у ІНФОРМАЦІЯ_20 перебуває виконавче провадження ВП № 72774929 по примусовому викоанню виконавчого листа №543/213/22 виданого 04.09.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_12 про зобов`язання ОСОБА_5 привести земельну ділянку кадастровий номер :30:021:0048 площею 1,022 га, розташовану на території Оржицької селищної ради Полтавської області у попередній стан та повернути ІНФОРМАЦІЯ_9 шляхом підписання акту приймання-передачі. 13.09.2023 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №72774929 та надано строк для виконання рішення протягом 10 робочих днів. 07.03.2024 року державним виконавцем була здійснена перевірка виконання вище зазначеного виконавчого документа та було встановлено, що рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 не виконано. По даному факту було складено акт. 08.03.2024 року державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу та надано термін для виконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом 10 робочих днів. 08.05.2024 року державним виконавцем була здійснена повторна перевірка виконання вище зазначеного документа та було встановлено, що рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 не виконано. По даному факту було складено акт. 08.05.2024 року державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу у подвійному розмірі за невиконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 . В діях громадянина ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 КК України. Враховуючи викладене, та на підставі ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 382 КК України, просить прийняти повідомлення про кримінальне правопорушення за статтею 382 КК України, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування, з підстави вчинення правопорушення, що має ознаки складу злочину, передбаченого статтею 382 КК України (а.с.151-152);

-копію рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.10.2022 року у справі №543/213/22 (провадження №2/548/367/22) за позовом заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_9 в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_21 до ОСОБА_5 про розірвання договору оренди земельної ділянки, яким позов заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_21 до ОСОБА_5 про розірвання договору оренди земельної ділянки задоволено. Розірвано договір оренди землі від 23.05.2019, укладений між ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , який зареєстровано державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_3 11.06.2019 за реєстраційним номером №47290385 та зобов`язано ОСОБА_5 привести земельну ділянку кадастровий номер :30:021:0048 площею 1,022 га, розташовану на території Оржицької селищної ради Полтавської області у попередній стан та повернути ІНФОРМАЦІЯ_9 шляхом підписання акту приймання-передачі. Згідно з відміткою на тексті рішення, останнє набрало законної сили 29.11.2022 року.

- копію Ухвали слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 18.06.2024 у справі №548/1407/24 (провадження №1-кс/548/378/24), якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні № 0000200 від 17.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України. Надано доступ начальнику СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 , слідчому СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП ОСОБА_12 , слідчому СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП ОСОБА_13 , та слідчому СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП ОСОБА_10 тимчасовий доступ до наступних документів, з можливістю вилучення їх оригіналу, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_22 , а саме: - виконавче провадження ВП № 72774929 по примусовому виконанню виконавчого листа №543/213/22 виданого 04.09.2023 ІНФОРМАЦІЯ_12 про зобов`язання ОСОБА_5 привести земельну ділянку кадастровий номер :30:021:0048 площею 1,022 га, розташовану на території Оржицької селищної ради Полтавської області у попередній стан та повернути ІНФОРМАЦІЯ_9 шляхом підписання акту приймання - передачі; - постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №72774929; - акт перевірки виконання ОСОБА_5 рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07.03.2024; - постанова про накладення штрафу на ОСОБА_14 від 08.03.2024; - акт перевірки виконання ОСОБА_5 рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.05.2024; - постанова про накладення штрафу на ОСОБА_5 від 08.05.2024 (а.с.161-164).

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.07.2024, відповідно до якого слідчий СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП ОСОБА_10 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_23 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області у справі №548/1407/24 (провадження №1-кс/548/378/24) від 18.06.2024 по кримінальному провадженню № 0000200 від 17.05.2024 отримав тимчасовий доступ до інформації, яку вилучено на 37 аркушах паперу у вигляді документів. Вилучені документи запаковано до спеціального пакету №1834077 (а.с. 164);

- опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 09.07.2024 (а.с.165-166);

- постанову про визнання речовими доказами від 09.07.2024 (а.с.167-168);

- інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформовану 10.06.2024, згідно якої право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :30:021:0048 площею 1,022 га, цільове призначення: для сінокосіння і випасання худоби, зареєстровано 05.06.2019р. за територіальною громадою, ІНФОРМАЦІЯ_8 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 (а.с.169-170);

- копію ухвали слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_15 від 13.06.2024 у справі №548/1407/24 (провадження №1-кс/548/377/24), якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 про надання дозволу на проведення огляду у кримінальному провадженні за № 0000200 від 17.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Надано дозвіл слідчим групи слідчих у даному кримінальному провадженні: начальнику СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області майору поліції ОСОБА_11 , слідчому СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенанту поліції ОСОБА_12 , слідчому СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_13 , слідчому СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенанту поліції ОСОБА_10 на проведення огляду земельної ділянки з кадастровим номером :30:021:0048, власником якої є ІНФОРМАЦІЯ_24 , ІНФОРМАЦІЯ_25 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) та яка розташована: Полтавська область, Лубенський район, Оржицька селищна рада з метою встановлення факту використання земельної ділянки не за видом цільового використання із залученням представника ІНФОРМАЦІЯ_26 (а.с.171-173);

- протокол огляду місця події від 09.07.2024, за змістом якого слідчий СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 , в присутності понятих: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , на підставі ухвали слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області провів огляд земельної ділянки з кадастровим номером :30:021:0048, розташованої на території Оржицької селищної ради Полтавської області. Проведеним оглядом вказаної земельної ділянки установлено, що на ній та навколо мається густа трав`яниста рослинність. Грунт під трав`янистою рослинністю здебільшого твердий, сухий, зустрічається вологий м`який грунт. На вказаній земельній ділянці виявлено, що серед густої трав`янистої рослинності мається прохід із вистеленим дерев`яним мостом, на одному кінці якого мається металева хвіртка, яка є проходом до водойми, оточеної трав`янистою рослинністю. Виявлена водойма має округлу форму та заповнена мутною зеленою водо із верхнім шаром коричнево-зеленої рідини. Окрім цього установлено, що дана водойма огороджена металевим сітчастим парканом, висотою близько одного метра. До протоколу додана Фототаблиця із 5 фото (174-179);

- лист слідчого ОСОБА_18 від 01.08.2024, адресований ІНФОРМАЦІЯ_27 , про надання інформації, чи перебуває у власності (володінні) фізичної особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортні засоби та техніка сільськогосподарського призначення, а також чи перебуває у власності (володінні) приватного сільськогосподарського підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) транспортні засоби та техніка сільськогосподарського призначення (а.с. 180 та на звор.)

- інформацію, надану ІНФОРМАЦІЯ_28 , у листі від 01.08.2024, згідно якої за ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) зареєстровано трактор колісний Т-150К, трактор колісний БЕЛАРУС-892, комбайн зернозбиральний КЗС-9-1-01 «Славутич», культиватор КПС-4(а.с.182);

- запит виконувача обов`язків керівника ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_19 від 15.08.2024 року, адресований ІНФОРМАЦІЯ_29 про надання інформації щодо особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_3 , а саме відомості про отримання доходів за період часу з 01.10.2022 по 01.06.2024 (а.с. 183-184);

- лист про надання інформації від 22.08.2024, адресований ІНФОРМАЦІЯ_29 , ІНФОРМАЦІЯ_30 з додатком відповіддю на запит від 16.08.2024 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів, про отриманий дохід ОСОБА_5 за період з жовтня 2022 року по червень 2024 року (а.с. 185-191 та на звор.);

- постанову про зміну слідчої групи від 20.09.2024 року (а.с.192);

- запит слідчого СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_20 від 20.09.2024 року, адресований директору КП « ІНФОРМАЦІЯ_31 » щодо надання інформації, чи надає «Оржиця-водоканал» платні послуги фізичним особам, якщо так, то надати перелік відповідних послуг, що надає «Оржиця-водоканал» а також вказати їхню вартість (а.с.193);

- інформацію, надану в.о. директора КП « ІНФОРМАЦІЯ_31 » слідчому СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_20 у листі №89 від 26.09.2024р., згідно якої КП « ІНФОРМАЦІЯ_31 » надає послуги по водопостачанню і вивезенню рідких побутових відходів фізичним особам (а.с.194);

- запит слідчого СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_20 від 20.09.2024 року, адресований директору КП « ІНФОРМАЦІЯ_32 » щодо надання інформації, чи надає « ІНФОРМАЦІЯ_32 » платні послуги фізичним особам, якщо так, то надати перелік відповідних послуг, що надає «Оржиця-комунсервіс» а також вказати їхню вартість (а.с.195);

- інформацію, надану директором КП « ІНФОРМАЦІЯ_32 » слідчому СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_20 у листі №369 від 02.10.2024р., згідно якої основним видом діяльності КП « ІНФОРМАЦІЯ_32 » є збирання безпечних відходів, отже, підприємство регулярно надає фізичним особам послуги з поводження з побутовими відходами вартістю 68,18 грн. з а 1 м.куб. Крім того, при незайнятості техніки підприємства в свиробничих процесах, підприємство може надавати послуги, які носять нерегулярний характер: послуги екскаватора-навантажувача, послуги похоронного транспорту, послуги трактора МТЗ 82.1, послуги з косіння трави на сіно, послуги екскаватора ТО-49, послуги трактора МТЗ 82.1 з прицепом та інш… (а.с. 196);

- копії наказів КП « ІНФОРМАЦІЯ_32 »: № 25/1/Д від 30.06.2023 «Про вартість 1-ї машино-години роботи транспорту», №30/1/Д від 29.04.2024р. «Про вартість роботи екскаватора-навантажувача CASE 570T», № 24/Д «Про вартість 1 км пробігу роботи транспорту», №10/1/Д від 16.02.2022 року «Про введення в дію тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами» (а.с. 197-200);

- запит слідчого ОСОБА_18 від 11.10.2024, адресований начальникові ІНФОРМАЦІЯ_33 , про надання інформації, чи здійснював ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрацію транспортних засобів на своє ім`я за період із 01.11.2022 по теперішній час (а.с. 201);

- інформацію, надану ІНФОРМАЦІЯ_34 слідчому СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанту поліції ОСОБА_21 , у листі від 24.10.2024 «Про зареєстровані транспортні засоби», згідно якої, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, за ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.11.2022 по 22.10.2024 транспортні засоби не реєструвалися (а.с.202);

- запит слідчого ОСОБА_18 від 11.10.2024, адресований начальникові ІНФОРМАЦІЯ_35 ОСОБА_22 , про надання дозволу на перевірку відомостей із Єдиного реєстру на нерухоме майно, а саме відносно особи ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 203);

- супровідний лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_35 ОСОБА_24 від 11.10.2024, адресований слідчому ОСОБА_21 , яким направлені відомості з реєстру речових прав на нерухоме майно по КП №0000200 (а.с. 204-223);

- лист слідчого ОСОБА_18 від 14.10.2024, адресований голові ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_25 , яким просить виділити працівника ІНФОРМАЦІЯ_26 для проведення огляду земельної ділянки :30:021:0048 площею 1,022 га, розташованої на території Оржицької територіальної громади Лубенського району Полтавської області за його участі (а.с.224);

- заяву ОСОБА_26 , про надання дозволу на проведення огляду земельної ділянки з кадастровим номером :30:021:0048, яка перебуває у власності ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.225);

- протокол огляду місця події (повторний) від 14.10.2024, за змістом якого слідчий СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 , в присутності понятих: ОСОБА_27 , ОСОБА_16 , за участю головного спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_36 ОСОБА_26 , на підставі заяви про дозвіл на проведення огляду, провів огляд земельної ділянки з кадастровим номером :30:021:0048, розташованої на території Оржицької селищної ради Полтавської області. Проведеним оглядом вказаної земельної ділянки установлено, що на ній та навколо мається густа трав`яниста рослинність. Грунт під трав`янистою рослинністю здебільшого твердий, вологий, зустрічається м`який грунт, який на незначну глибину продавлюється під тиском ноги людини (до 5 см в глибину) На вказаній земельній ділянці виявлено, що серед густої трав`янистої рослинності мається прохід із вистеленим дерев`яним мостом, частково ушкодженим, на іншому кінці якого мається металева хвіртка, яка є проходом до водойми, оточеної густою трав`янистою та кущовою рослинністю. Виявлена водойма має округлу форму та заповнена водою не прозорою, зеленого (болотного) кольору, без верхнього шару рідини. Окрім цього, установлено, що дана водойма огороджена металевим сітчастим парканом, висотою близько одного метра. До протоколу додана Фототаблиця із 5 фото (226-231);

Стороною захисту на спростування вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України під час судового розгляду надано:

-звернення ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_37 від 12.08.2024, зі змісту якого вбачається, що на земельній ділянці, яку Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 зобов`язано ОСОБА_5 повернути у попередній стан, (сіножаті) та повернути ІНФОРМАЦІЯ_9 шляхом підписання акту приймання-передачі, у місці де розташовується місце з водним покривом виросли дерева та інша рослинність. У водоймі знаходяться водні біоресурси, життя яких неможливе без перебування у воді, такі як прісноводні риби, водні безхребетні, наземні безхребетні та інші. Виконуючи рішення суду, внаслідок дій ОСОБА_5 , довкіллю може бути завдана шкода, зокрема внаслідок засипання водного котловану можуть загинути біоресурси, а внаслідок розчистки території навколо водного котловану, буде знищено дерева та чагарники. Вказані дії, на думку ОСОБА_5 , спричинять шкоду довкіллю. В зв`язку з цим просив повідомити, чи можуть завдати шкоду навколишньому природному середовищу дії, спрямовані на засипання водного котловану та розчистку земельної ділянки, про які описано у зверненні. Якщо так, то якими мають бути дії заявника без завдання шкоди навколишньому природному середовищу (а.с.96 та на звор.);

-лист-відповідь ІНФОРМАЦІЯ_37 від 11.09.2024, за змістом якого ОСОБА_5 повідомлено, що тлумачення судових рішень та роз`яснення механізму їх виконання не входить до повноважень Інспекції. Додатково повідомлено, що відповідно до статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (а.с.108);

-заяву ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_10 від 22.07.2024, зі змісту якої вбачається, що по суті виконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.10.2022 ОСОБА_5 зазначає, що у найкоротший термін після встановлення механізму та способу виконання даного рішення, зобов`язується його виконати, проте не має реальної можливості його виконати, з огляду на наступне. На земельній ділянці кадастровий номер :30:021:0048 у місці де розташовується місце з водним покривом виросли дерева та інша рослинність. У водоймі знаходяться водні біоресурси, життя яких неможливе без перебування у воді, такі як прісноводні риби, водні безхребетні, наземні безхребетні та інші. Проведення випилювання деревини та чагарників призведе до завдання шкоди навколишньому природному середовищу, а закриття штучного котловану водойми призведе до неминучої загибелі водних біоресурсів. Окрім того, за такі дії передбачена інша відповідальність. Разом з тим, для виконання рішення суду необхідні значні засоби та кошти, підготовка яких потребує тривалого часу та зусиль. Дані обставини ускладнюють виконання рішення суду у розумінні ст.. 33 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі викладеного ОСОБА_5 просив врахувати вказані обставини під час здійснення виконавчого провадження №72774929 та прийняття рішень щодо застосування стягнень до нього як до сторони виконавчого провадження а також роз`яснити спосіб та порядок виконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.10.2022 в частині приведення земельної ділянки до попереднього стану з урахуванням викладених у заяві обставин (а.с. 101 та на звор.);

-лист ІНФОРМАЦІЯ_10 від 30.07.24р., за змістом якого, за результатом розгляду заяви ОСОБА_5 останнього повідомлено, що роз`яснення способу та порядку виконання рішення є прерогативою виключно суду (а.с.97).

-лист-відповідь ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.07.2024, за змістом якого, за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 щодо роз`яснення способу та порядку виконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.10.2022 року у справі №543/213/22, в частині приведення земельної ділянки до попереднього стану, останнього повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_25 не має повноважень щодо роз`яснення способу та порядку виконання рішення суду та рекомендує звернутися до суду з даним проханням (а.с.98 та на звор.);

-лист-відповідь ІНФОРМАЦІЯ_16 від 30.07.2024, за змістом якого, за результатами розгляду звернення ОСОБА_5 щодо роз`яснення способу виконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.10.2022, повідомлено, що для вирішення порушених у зверненні питань ОСОБА_5 необхідно звернутися з відповідною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.99);

-лист-відповідь ІНФОРМАЦІЯ_16 від 01.08.2024, за змістом якого за результатом розгляду звернення ОСОБА_5 щодо роз`яснення способу та порядку виконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.10.2022 у справі №543/213/22, останнього повідомлено що прокуратура позбавлена можливості роз`яснювати спосіб та порядок виконання судових рішень та вказано про право ОСОБА_5 самостійно звернутися до суду для отримання роз`яснення способу та порядку виконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.10.2022 у справі №543/213/22 (а.с.100 та на звор.);

-заяву ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29 серпня 2024 про роз`яснення рішення суду (а.с.102-103);

-копію ухвали ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.09.2024, якою заяву ОСОБА_5 про роз`яснення рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.10.2022 року у справі №543/213/22 за позовом за позовом заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_9 в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_21 до ОСОБА_5 про розірвання договору оренди земельної ділянки, яким позов заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_21 до ОСОБА_5 про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки, залишено без задоволення;

-копію апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.09.2024 у справі №543/213/22 (а.с.109-111);

-лист ІНФОРМАЦІЯ_10 від 27.01.25р., за змістом якого адвоката ОСОБА_6 на його запит повідомлено, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 72774929 по примусовому виконанню виконавчого листа № 543/213/22 виданого 04.09.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_12 про зобов`язати ОСОБА_5 привести земельну ділянку кадастровий номер :30:021:0048 площею 1,022 га, розташовану на території Оржицької селищної ради Полтавської області у попередній стан та повернути ІНФОРМАЦІЯ_9 шляхом підписання акту приймання-передачі (а.с.104);

-копію супровідного листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_28 від 17.05.2024, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_18 направлено для виконання та до відома постанову від 17.05.2024, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №543/213/22 від 04.09.2023, що видав ІНФОРМАЦІЯ_38 (а.с.105);

-копію Постанови від 17.05.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП72774929, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №543/213/22, виданого 04.09.2023 ІНФОРМАЦІЯ_12 про зобов`язання ОСОБА_5 привести земельну ділянку кадастровий номер :30:021:0048 площею 1,022 га, розташовану на території Оржицької селищної ради Полтавської області в попередній стан та повернути ІНФОРМАЦІЯ_5 шляхом підписання акту приймання-передачі (а.с.105 на звор.);

-копію супровідного листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_28 від 03.10.2024, яким ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено для виконання та до відома постанову від 03.10.2024, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №543/213/22 від 04.09.2023, що видав ІНФОРМАЦІЯ_38 (а.с.106);

-копію Постанови від 03.10.2024 про відновлення виконавчого провадження ВП72774929 з виконання виконавчого листа №543/213/22, виданого 04.09.2023 ІНФОРМАЦІЯ_12 про зобов`язання ОСОБА_5 привести земельну ділянку кадастровий номер :30:021:0048 площею 1,022 га, розташовану на території Оржицької селищної ради Полтавської області в попередній стан та повернути ІНФОРМАЦІЯ_5 шляхом підписання акту приймання-передачі (а.с. 106 на звор).

Під час судових дебатів захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 зазначив, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні не доведена з огляду на наступне.

Обставинами, які підлягають доказуванню стороною обвинувачення (ст. 92 КПК України) згідно ст. 91 КПК України є у т.ч. подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини), а також винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета. Вказує, що прокурор під час судових дебатів зазначив, що вина ОСОБА_5 підтверджується дослідженими доказами, а саме матеріалами виконавчого провадження, показами свідка ОСОБА_8 , доказами які свідчать про можливість виконання обвинуваченим рішення, а саме відомостями про отримані доходи, наявність сільськогосподарської техніки, відомостями з комунальних підприємств « ІНФОРМАЦІЯ_39 » та « ІНФОРМАЦІЯ_40 » про послуги які вони надають та інформацією з Єдиного реєстру нерухомого майна про зареєстроване право власності на майно у період виконання рішення суду. Частиною першою статті 382 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, полягає в одному з таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: 1) невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду, або 2) перешкоджання їх виконанню. За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим. Водночас зауважує, що наявність у диспозиції ч. 1 ст. 382 КК України словосполучень «невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду» та «перешкоджання їх виконанню» вказують на її бланкетний характер, адже для розкриття змісту такої диспозиції у кожному конкретному випадку суб`єкт правозастосування повинен звертатися до тексту самого судового рішення, а також до норм законодавства, які визначають порядок реалізації відповідних судових приписів. Однією з форм (способу) невиконання судового рішення є пряма й відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання. Злочин, передбачений ст. 382 КК України, є триваючим злочином, оскільки особа, будучи зобов`язаною рішенням суду, яке набрало законної сили, вчинити певні дії, умисно утрималася від їх учинення, тобто об`єктивна сторона злочину полягає у формі протиправної бездіяльності, яка тривала протягом певного періоду часу. За ознаками суб`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 382 КК України характеризується наявністю вини у формі прямого умислу (постанова ККС ВС від 26.02.2019 року по справі №554/10478/15-к, провадження № 51-9155км18). Звертає увагу, що у судовому засіданні обвинувачений свою вину не визнав та пояснив, що не мав можливості виконати рішення суду у частині приведення земельної ділянки до попереднього стану, адже не мав технічної та фінансової можливості це зробити, а також пояснив, що приведення земельної ділянки у спосіб визначений виконавцем призведе до загибелі водних біоресурсів, а саме риби та іншої фауни, а випилювання дерев та чагарників призведе до виникнення злочину в екологічній сфері. При цьому, на переконання сторони захисту, стороною обвинувачення не доведено у який спосіб повинен був обвинувачений виконати рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.10.2022 у справі № 543/213/22 в частині зобов`язання привести земельну ділянку кадастровий номер :30:021:0048 у попередній стан, на що сторона обвинувачення неодноразово звертала увагу під час судового розгляду. Під час допиту в якості свідка - державного виконавця ОСОБА_8 у якого було на виконанні виконавче провадження, було встановлено, що спосіб виконання який полягав у засипанні штучного котловану з водо та демонтування залізного паркану яким загороджений котлован був визначений саме виконавцем з рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 у справі № 543/213/22 яке він роздрукував з Єдиного реєстру судових рішень. При цьому виконавець пояснив, що дане роздруковане рішення міститься також у виконавчому провадженні. Вказане рішення також було досліджено в ході судового розгляду. В ході його дослідження встановлено, що воно не містить повних відомостей про сторін які були учасниками судового розгляду, їхніх реквізитів та інші ідентифікуючих даних, а також, відмітки про набрання рішенням законної сили. Відтак, віднесення державним виконавцем дослідженого рішення до виконавчого листа виданого ІНФОРМАЦІЯ_12 на підставі якого було власне і відкрито виконавче провадження є лише припущенням виконавця, а встановлення на його основі способи виконання - суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Більше того, саме такий спосіб виконання не був доведений обвинуваченому виконавцем у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» спосіб. Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження № 72774929 від 13.09.2023 в розділі «Постановляю», виконавець зазначає лише про те, що обвинуваченому необхідно привести земельну ділянку у попередній стан та повернути її ІНФОРМАЦІЯ_9 . При цьому, у ньому не зазначено спосіб який визначив виконавець, а саме засипання штучного котловану з водо та демонтування залізного паркану яким загороджений котлован. Такий спосіб у виконавчому провадженні згадується лише 07.03.2024 та 08.05.2024 у Актах виконавця щодо перевірки виконання виконавчого листа. Окрім цього, у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено строк виконання рішення який було визначено 10 днів. При цьому, з досліджених у справі обставин на переконання сторони захисту, виконати рішення за 10 днів неможливо. При цьому, виконавець не провів усих необхідних дій для досягнення мети виконавчого провадження та передчасно направив повідомлення до правоохоронних органів. Так, у матеріалах виконавчого провадження міститься лише постанова про відкриття виконавчого провадження, два акти державного виконавця стосовно перевірки виконання рішення, постанови про накладення штрафу та постанова про закінчення виконавчого провадження. Як зазначав під час допиту обвинувачений він повідомляв виконавця про причини невиконання рішення суду, про складність його виконання, що в свою чергу підтвердив і свідок ОСОБА_8 в ході допиту. Проте, виконавцем було виконано інших дій які могли б сприяти виконанню рішення суду, зокрема передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у ст. 32 (Відкладення проведення виконавчих дій), ст. 33 (Відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання рішення), ст. 34 (Зупинення вчинення виконавчих дій). Більше того, виконавець під час повторного допиту надав свідчення про те, що для приведення земельної ділянки у попередній стан необхідні відповідні погодні умови, виключно спеціальна гусенична техніка, якої у обвинуваченого не має, оскільки місцевість де розташована дана земельна ділянка є болотистою та водяною. Тобто, виконавець розумів, що для виконання рішення суду необхідна спеціальна техніка, якою обвинувачений не володіє, тривалий час для пошуку такої техніки, кошти для її залучення та погодні умови для проведення робіт, проте, не вчинив можливих дій для досягнення мети виконавчого провадження. При цьому, звертає увагу суду, що ні державним виконавцем, ні слідчим не досліджувалась належним чином котлован заповнений водою на земельній ділянці яку необхідно було привести у попередній стан. Не встановлювався вміст котловану, його розмір, глибина, об`єм рідини, її вид, наявність живих організмів, флори та фауни, тощо. На досудовому слідстві не призначалося будівельної чи іншої експертизи щодо зафіксованого в протоколах огляду місця події водного об`єкта. Жодних доказів чи документів, на підставі яких належним і допустимим способом можна було б встановити що цей об`єкт є саме штучно виритим котлованом який заповнений саме водою в матеріалах кримінального провадження немає. З протоколу огляду місця події від 09.07.2024 проведеним на виконання ухвали суду не можливо встановити, що виявлена водойма є саме штучно виритим котлованом. У протоколі огляду зазначено, що виявлена водойма має округлу форму та заповнена мутною зеленою водою із верхнім шаром коричнево-зеленої рідини. За таких обставин, можна прийти до висновку, що ця водойма могла утворитись від звичайних опадів на нерівній частині поверхні землі та не являється штучно створеним об`єктом. При цьому, у протоколі огляду відсутні відомості про наявність навколо водойми чи поряд знятого шару ґрунту який би утворився при створенні котловану. При цьому, проведений слідчим повторний огляд місця події 14.10.2025 є недопустимим доказом, оскільки дана слідча дія проведена з грубим та істотним порушенням вимог КПК України, адже вказаний огляд проведено на підставі заяви ОСОБА_26 , який не є ані власником ані володільцем земельної ділянки на якій проводився огляд. Про це сторона захисту заявляла під час дослідження вказаного доказу. Більше того, на час проведення огляду у кримінальному провадженні представником потерпілого ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є володільцем вказаного майна який був залучений ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_41 (довіреність №21 від 18.06.2024). Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний суд, огляд, проведений на підставі заяви свідка, не можна брати до уваги як підставу для проникнення до володіння особи без ухвали слідчого судді, оскільки ВС у своїх рішеннях (постанови від 26.02.2019 у справі N0 266/4000/14-к, від 12.02.2019 у справі N0 159/451/16-к) вказував, що для з`ясування допустимості доказів, отриманих під час огляду в житлі чи іншому володінні особи, якщо наявність та/або добровільність згоди володільця ставиться стороною під сумнів, суд має виходити із сукупності всіх обставин, що супроводжували цю слідчу дію, не обмежуючись наявністю письмового підтвердження такої. Разом з тим, свідок який надавав письмову згоду на огляд приміщення не був ані власником, ані володільцем приміщення. Окрім цього, на час проведення огляду, земельна ділянка перебувала у володінні обвинуваченого, адже акт приймання-передачі земельної ділянки від обвинуваченого до ІНФОРМАЦІЯ_3 підписаний не був. Відтак, проведення огляду 14.10.2025 без отримання дозволу суду, без добровільної згоди власника майна, неповідомлення обвинуваченого як володільця земельної ділянки про проведення такого огляду та не отримання згоди від останнього на такий огляд, свідчить про істотне порушення слідчим вимог КПК України в частині здійснення процесуальних дій, які потребують дозволу суду та дотримання прав та основоположних свобод громадянина, передбачені зокрема і в ст. 87 КПК України. Також обвинуваченням не доведено можливість, як фізичну, технічну та фінансову обвинуваченого виконати рішення суду в частині приведення земельної ділянки у попередній стан. При цьому прокурор у судових дебатах зазначає, що обвинувачений мав таку можливість що доводиться доказами, а саме: відомостями про отримані доходи та відомостями про наявність у обвинуваченого сільськогосподарської техніки. Проте, в ході судового розгляду справи сторона захисту звертала увагу про недопустимість у якості доказу відомостей про отримані доходи, що є додатком до листа ІНФОРМАЦІЯ_42 від 22.08.2024 року № 16117/5/16-31-12-03-09, адже такі відомості отримані на запит прокурора ОСОБА_30 , який не уповноважений збирати докази у даному кримінальному провадженні, адже він не визначений процесуальним прокурором у відповідній постанові. Наявність обставин відсутності належних повноважень у прокурора свідчить про незаконність проведеної слідчої дії, а також про недопустимість доказів, отриманих за результатами її проведення, до таких висновків неодноразово приходив Верховний суд у рішеннях від 03.03.2021 у справі № 522/11807/18 та від 22.02.2021 у справі № 754/7061/15. Тому, вказаний доказ є недопустимим та не може бути використаний стороною обвинувачення для доведення вини обвинуваченого. Більше того, отримані стороною обвинувачення докази з органу податкової служби не можуть підтверджувати наявність у обвинуваченого реального чистого доходу за звітні періоди, а відтак не можуть встановлювати спроможність обвинуваченого виконати судове рішення. Стосовно відомостей про наявність сільськогосподарської техніки у обвинуваченого слід зазначити, що вказана техніка є колісною та не відноситься до спеціальної, що само собою виключає можливість використання її для виконання рішення суду в частині приведення земельної ділянки у попередній стан. При цьому, стороною обвинувачення не доведено, що така техніка є у фізичному розпорядженні обвинуваченого, перебуває у справному стані та за її допомогою можна виконати рішення суду. Слідчі чи розшукові дії щодо такої техніки не були досліджені під час судового розгляду. Тому, посилання сторони обвинувачення на вказаний доказ є лише припущенням. Свідок виконавець ОСОБА_8 підтвердив у своїх показах на повторному допиті, що для приведення земельної ділянки у попередній стан необхідна саме спеціальна гусенична техніка, оскільки місцевість де розташована земельна ділянка яку необхідно привести у попередній стан є болотистою водяною місцевістю. Разом з тим, прокурор зазначає, що обвинувачений міг скористатись послугами комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_39 » та « ІНФОРМАЦІЯ_40 », адже вказані підприємства надають послуги по вивезенню відходів, тощо та мають техніку. В ході судового розгляду були досліджені докази щодо діяльності вказаних підприємств. Згідно довідки КП « ІНФОРМАЦІЯ_40 », вказане підприємство надає послуги по вивезенню рідких побутових відходів. При цьому, прокурором не доведено, що техніка яка використовується КП « ІНФОРМАЦІЯ_40 » має можливість працювати у болотистій місцевості, а також не доведено і те, що рідина яка знаходиться на земельній ділянці відноситься до рідких побутових відходів (докази щодо таких обставин не досліджувались під час судового розгляду). Стосовно діяльності КП « ІНФОРМАЦІЯ_39 » слід зазначити, що з досліджених доказів вбачається, що основним видом діяльності підприємства є збирання безпечних відходів та затверджено тарифи на послуги з поводження з побутовими відходами. Проте, стороною обвинувачення не доведено можливість використання вказаної техніки для виконання рішення суду в частині приведення земельної ділянки у попередній стан, зокрема не проводився огляд техніки, не проводився допит у якості свідків працівників підприємства щодо можливості використати техніку, тощо, а також не доведено і те, що рідина яка знаходиться на земельній ділянці відноситься до побутових відходів. На переконання сторони захисту наявна у вищевказаних підприємствах техніка не може використовуватись у болотистій місцевості, адже вона колісна та не пристосована до специфічних робіт, а спектр послуг які вони надають пов`язаний виключно з побутовими відходами та надання таких послуг в інших випадках, тобто не пов`язаними з побутовими відходами не можливе адже суперечить статутній діяльності вказаних підприємств. Тому посилання прокурора на вказаний доказ можливості використати вказану техніку обвинуваченим для виконання рішення суду є лише припущенням та помилковим. В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 вчинив злочин умисно. Тобто, з такого твердження прокурора, можна прийти до висновку, що обвинувачений прямо переслідував основну мету - не виконати рішення суду. У постанові ККС ВС від 29.10.2019 у справі №509/255/14-к сформована позиція, що для доведення умисного невиконання судового рішення має важливе значення з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати. Зокрема, відсутність реальної можливості виконати рішення суду виключає відповідальність за ст. 382 КК України. Сторона захисту вважає таке твердження прокурора щодо наявності умислу є помилковим, адже як встановлено в ході допиту обвинуваченого, останній не мав можливості виконати рішення суду, поряд з цим, останній вчиняв активні дії щодо його виконання. Зокрема, як підтвердив свідок ОСОБА_8 у своїх показах, ОСОБА_5 під час проведення виконавчих дій повідомляв про причини неможливості виконання рішення суду в частині приведення земельної ділянки у попередній стан, окрім цього, звертався до уповноважених органів з листами та заявами в яких повідомляв причини невиконання та прохав надати відповідь та роз`яснення як він має діяти у таких обставинах які склалися щоб не зашкодити своїм інтересам та інтересам суспільства. Така позиція щодо активних дій обвинуваченого підтверджується зокрема і письмовими доказами які були надані стороною захисту та досліджені судом. При цьому, твердження прокурора в судових дебатах про те, що ОСОБА_5 почав звертатись з до різних органів за роз`ясненнями лише після початку досудового розслідування спростовується показами свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що ОСОБА_5 звертався до нього та повідомляв причини невиконання та намагався отримати роз`яснення щодо його виконання під час проведення виконавчих дій задовго до початку досудового розслідування. Окрім цього, в судових дебатах, прокурор звертав увагу суд і на факт наявності у власності обвинуваченого закінченого будівництвом об`єкту, право власності на яке було зареєстроване у період виконання рішення суду, як на існування фінансової можливості виконати рішення суду в частині приведення земельної ділянки у попередній стан, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру нерухомого майна. Проте, вказана інформація з Державного реєстру нерухомого майна свідчить лише про факт реєстрації права власності, при цьому, прокурором не надано доказів щодо періоду початку та закінчення будівництва об`єкту, джерела походження коштів та періоду фінансування будівництва саме обвинуваченим, не надано доказів і тому, що саме за кошти обвинуваченого було збудовано такий об`єкт. Тому, посилання прокурора на вказаний доказ є припущенням того, що обвинувачений мав фінансову можливість виконати рішення суду. Після закінчення виконавчого провадження 17.05.2024 та після його відновлення за рішенням суду, виконавцем не було вчинено виконавчих дій направлених на виконання рішення суду без обвинуваченого, адже як пояснив виконавець у своїх показах, його виконання нерозривно пов`язане з особою обвинуваченого, оскільки за вказаним рішенням саме ОСОБА_5 має підписати акт приймання-передачі земельної ділянки селищній раді. При цьому, на даний час продовжуються виконавчі дії у виконавчому провадженні щодо виконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.10.2022 у справі № 543/213/22, та існує обґрунтований ризик повторного притягнення обвинуваченого до адміністративної та можливо і кримінальної відповідальності за його невиконання, що в свою чергу буде порушувати його законні права та інтереси. За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Презумпція невинуватості є одним з основних принципів сучасного кримінального провадження. Крім того, це положення закріплено в п. 2ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожен обвинувачений в скоєнні кримінального правопорушення вважається невинним доти, доки його вина не буде встановлена в законному порядку. Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів ІНФОРМАЦІЯ_43 . Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Невиконання судового акта це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо). Виходячи із формального складу злочину, останній вважається закінченим при невиконанні вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, з моменту закінчення строку, відведеного на виконання відповідного судового акта. Диспозиція частини першої статті 382 КК України передбачає умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. Невиконання судового рішення полягає у невжитті особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання службової особи виконати судове рішення. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальоване небажання особи виконати судове рішення, тобто фактично є тією ж відмовою, але яка не здійснюється відкрито. Перешкоджання виконанню судового рішення передбачає протидію особи, наділеної законом певними повноваженнями щодо реалізації вимог, які у ньому містяться, з метою недопущення його реалізації. Така протидія може виражатися у прямому невиконанні вимог державних виконавців державної виконавчої служби, погрозі застосувати до певних осіб, у тому числі і службових, насильства, спробі підкупити чи обманути їх з метою недопущення виконання судового рішення. Злочин є закінченим з моменту відмови виконати судове рішення (з початку ухилення від виконання судового рішення) або з моменту перешкоджання його виконанню. Для визначення моменту закінчення цього злочину важливим є встановлення моменту надходження судового рішення до особи, яка повинна його виконувати та/або отримання вимоги державного виконавця про необхідність його виконання і строку виконання судового рішення, який встановлено законом або судом. Але, за умови, що судове рішення не вдалося виконати на підставі Закону України «Про виконавче провадження», який, як раз і покликаний забезпечити умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Суб`єктом злочину може бути лише особа, яка повинна була вчинити дії по виконанню судового рішення. При цьому, суб`єктивна сторона цього злочину характеризується лише прямим умислом, тобто, винна особа, вчиняючи дії або бездіяльність прямо переслідує основну мету не виконати рішення суду. При цьому, така особа повинна мати реальну можливість його виконати. У постанові ККС ВС від 29.10.2019 у справі №509/255/14-к сформована позиція, що для доведення умисного невиконання судового рішення має важливе значення з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати. Зокрема, відсутність реальної можливості виконати рішення суду виключає відповідальність за ст. 382 КК України. Водночас, для встановлення факту умисного невиконання достатньо підтвердити, що зобов`язана особа мала можливість хоча б частково виконати судове рішення, але без поважних причин не зробила цього. Відтак, надані стороною обвинувачення письмові докази та допитаний у судовому засіданні свідок не підтвердили викладених в обвинуваченні обставин щодо наявності у обвинуваченого умислу на невиконання судового рішення, натомість вчиненні ним дії свідчать про намір виконати рішення суду, яке набрало законної сили. Стороною обвинувачення не було зібрано та надано суду належних та допустимих доказів, які би поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України, і наявність в його діях складу вказаного кримінального правопорушення, тому обвинувачений підлягає виправданню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

За приписами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

За приписами ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вважає, що надані прокурором на підтвердження вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення докази, які досліджені безпосередньо судом за участю сторін кримінального провадження та зміст яких відображений у даному вироку, є належними, достовірними та допустимими доказами, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та вони отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд критично оцінює доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , про з огляду на таке.

Відсутність в обвинуваченого фінансової можливості виконати рішення суду в частині приведення земельної ділянки до попереднього стану спростовується дослідженими доказами, а саме відповіддю на запит від 16.08.2024 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів, про отриманий дохід ОСОБА_5 за період з жовтня 2022 року по червень 2024 року, згідно з яким у період з (а.с. 185-191 та на звор.).

Невжиття державним виконавцем належних заходів щодо примусового виконання судового рішення, не позбавляє ОСОБА_5 від обов`язку виконати таке рішення, а у разі наявності обставин, що утруднюють виконання звернутися до суду із заявою про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення.

Судом не встановлено обставин, які б об`єктивно та істотно перешкоджали чи унеможливлювали вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 дій, спрямованих на виконання ним рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.10.2022 у цивільній справі № 543/213/22 про зобов`язання ОСОБА_5 привести земельну ділянку кадастровий номер :30:021:0048 площею 1,022 га, розташовану на території Оржицької селищної ради Полтавської області в попередній стан та повернути ІНФОРМАЦІЯ_5 шляхом підписання акту приймання-передачі.

Так, дослідженими доказами, наданими сторонами не підтверджується вчинення ОСОБА_5 в період з дня набрання вказаним рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.10.2022 законної сили - 29.12.2022 року і до 22.07.2024 року, тобто більш ніж півтора року ОСОБА_5 , будь-яких дій, спрямованих на добровільне виконання рішення суду.

Надані захисником захисту докази, на підтвердження звернення ОСОБА_5 з заявами до ІНФОРМАЦІЯ_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 не спростовують факт невиконання ОСОБА_5 судового рішення, яке набрало законної сили, не містять даних про неможливість виконання судового рішення, у спосіб визначений державним виконавцем, чи звернення ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про відстрочення чи розстрочення виконання рішення в порядку, передбаченому ст. 435 ЦПК України.

Також суд звертає увагу, що всі зазначені вище заяви, ОСОБА_7 скеровувалися вищевказаних органів лише починаючи з 22.07.2024 року, вже після винесення державним виконавцем постанови від 17.05.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП№72774929 та надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (а.с.105 на звор., 151 та на звор.).

Загальні умови допустимості доказів визначені статтею 86 КПК України, відповідно до якої Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частин 1-4 статті 88 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією тазаконами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Захисником обвинуваченого не доведено, що повторний огляд місця події (земельної ділянки) 14.10.2025 є недопустимим доказом, оскільки такий огляд проведено у присутності представника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_26 , відповідні повноваження якого не заперечувалися представником ІНФОРМАЦІЯ_3 під час судового розгляду. При цьому згода чи участь у проведенні такого огляду ОСОБА_5 , який після припинення договору оренди земельної ділянки за судовим рішенням перестав бути її законними володільцем, на думку суду, не потребується.

Також захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 не доведено недопустимість, з огляду на норми ст. 86-87 КПК України у якості доказу відомостей про отримані доходи що є додатком до листа ІНФОРМАЦІЯ_42 від 22.08.2024 року № 16117/5/16-31-12-03-09, у зв`язку з тим, що такі відомості отримані на запит прокурора ОСОБА_30 , який не уповноважений збирати докази у даному кримінальному провадженні, адже він не визначений процесуальним прокурором у відповідній постанові.

Суд зазначає, що повноваження прокурора визначені ст. 36, 37 КПК України, відтак, на думку суду, звернення прокурора ОСОБА_19 , із запитом до ІНФОРМАЦІЯ_29 щодо відомостей про отримані доходи ОСОБА_5 , не свідчать про вихід за межі своїх повноважень, як керівника органу прокуратури, у даному кримінальному провадженні (а.с. 150).

У постанові ККС ВС від 29.10.2019 у справі №509/255/14-к сформована позиція, що для доведення умисного невиконання судового рішення має важливе значення з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати. Зокрема, відсутність реальної можливості виконати рішення суду виключає відповідальність за ст. 382 КК України. Водночас, для встановлення факту умисного невиконання достатньо підтвердити, що зобов`язана особа мала можливість хоча б частково виконати судове рішення, але без поважних причин не зробила цього.

Захисником обвинуваченого не надано суду доказів того, що ОСОБА_5 вчиняв будь-які дії, спрямовані на часткове виконання судового рішення, зокрема шляхом знесення металевої огорожі з хвірткою довкола водойми, прибирання дерев`яного моста до водойми, для забезпечення доїзду техніки, що не потребувало значних фінансових та фізичних зусиль. Також матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_5 до підприємств, які надають відповідні послуги, з метою залучення спеціальної техніки для заривання котловану водойми, для виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Приймаючи рішення, суд виходить з того, що згідно усталеної практики ЄСПЛ, при оцінці доказів, як правило, застосовується критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України», п. 66, рішення «Яременко проти України», п. 57). До такого ж висновку дійшов Верховний Суд, зазначивши, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (постанова ВС від 12.06.2018 в справі №712/13361/15).

Крім того, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Вимагається, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанова ВС від 09.10.2018 в справі №372/4155/15-к).

Враховуючи викладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_5 в умисному невиконання рішення суду, що набрало законної сили, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд при призначенні покарання виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованих на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягара для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.211.2007 р.).

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання, воно повинно ґрунтуватися, зокрема на принципах індивідуалізації та справедливості.

Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу.

Також суд враховує висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді, згідно якого орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, бере участь у громадському житті територіальної громади, відгукується на прохання і пропозиції селищної ради, допомагає ЗСУ (адресно мобілізованим землякам і військовим частинам), відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 382 КК України покарання у виді штрафу у межах, передбачених санкцією цієї статті, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, підстав для його застосування суд не вбачає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо долі речових доказів у справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 84-86, 94, 95, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази документи, вилучені в ході тимчасового доступу в ІНФОРМАЦІЯ_13 :

1)Супровідний лист керівника Лубенської окружної прокуратури Директору ІНФОРМАЦІЯ_14 від 12.09.2023.

2)Копія рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 справа №543/213/22 провадження №2/548/367/22 від 26.10.2022 із витягом із «Опендатабот» на звороті останнього аркуша.

3)Супровідний лист керівнику ІНФОРМАЦІЯ_16 від 14.09.2023 до постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2023.

4)Лист про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2023 із постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2023 на звороті аркушу.

5)Супровідний лист ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.09.2023 до постанови від 13.09.2023 із постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.09.2023 на звороті аркушу.

6)Витяг із Закону України «Про оплату праці» із витягом із Бюджетного кодексу України на звороті аркушу.

7)Супровідний лист ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.09.2023 до постанови від 13.09.2023 із постановою про стягнення виконавчого збору від 13.09.2023.

8)Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу ОСОБА_5 від 15.09.2023.

9)Розпорядження №72774929 від 22 вересня 2023 року про стягнення грошових коштів з ОСОБА_5 .

10)Платіжна інструкція №2997 від 22 вересня 2023 р.

11)Платіжна інструкція №2998 від 22 вересня 2023 р.

12)Платіжна інструкція №2999 від 22 вересня 2023 р.

13)Акт державного виконавця від 07.03.2024.

14)Супровідний лист ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.03.2024 до постанови від 08.03.2024 із постановою про накладення штрафу від 08.03.2024 на звороті аркушу.

15)Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу ОСОБА_5 від 08.03.2024.

16)Чек АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_17 » від 25.03.2024 про сплату боргу за виконавчі провадження.

17)Розпорядження №72774929 від 26 березня 2024 року про стягнення грошових коштів з ОСОБА_5 .

18)Платіжна інструкція №1461 від 26 березня 2024 р.

19)Акт державного виконавця від 08.05.2024.

20)Супровідний лист ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.05.2024 до постанови від 08.05.2024 із постановою про накладення штрафу від 08.05.2024 на звороті аркушу.

21)Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу ОСОБА_5 від 08.05.2024.

22)Чек АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_17 » від 14.05.2024 про сплату боргу за виконавчі провадження.

23)Розпорядження №72774929 від 15 травня 2024 року про стягнення грошових коштів з ОСОБА_5 .

24)Платіжна інструкція №2397 від 15 травня 2024 р.

25)Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України від 15.05.2024.

26)Витяг із Закону України «Про виконавче провадження».

27)Супровідний лист ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_18 від 17.05.2024 до постанови від 17.05.2024 із постановою про закінчення виконавчого провадження від 17.05.2024.

28)Супровідний лист керівнику Лубенської окружної прокуратури Полтавської області до постанови про закінчення виконавчого провадження.

29)Копія виконавчого листа Хорольського районного суду Полтавської області від 26.10.2022, - повернути ІНФОРМАЦІЯ_13 ( АДРЕСА_3 ).

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1