У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000157, внесеного в ЄРДР 15.10.2025 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 110 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000157, внесеного в ЄРДР 15.10.2025 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 110 КК України.

Слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 15.10.2025 за № 0000157, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, в соціальній мережі «Facebook», особа під ніком « ОСОБА_4 », поширила публікації автономістського характеру, в яких містяться публічні заклики до дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Згідно отриманих даних, користувачем вказаної сторінки в соціальній мережі «Facebook» під ніком « ОСОБА_4 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Берегове Закарпатської обл.

Зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_3 у соціальній мережі «Facebook» користувачем під ніком « ОСОБА_4 » (встановлена як ОСОБА_5 ) на своїй сторінці поширено пост від групи «ІНФОРМАЦІЯ_7», у перекладі на українську мову - « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якому на фоні карти т.зв. «Великої Угорщини», де Закарпатська область розміщена у її складі, текстом угорською мовою (мовою оригіналу) зазначено: « ОСОБА_6 », що в перекладі на українську мову означає: «Закарпаття, повертається додому! Закарпатським угорцям і русинам їхнє місце з нами!».

Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_6 у соціальній мережі «Facebook» користувачем під ніком « ОСОБА_4 » (встановлена як ОСОБА_5 ) на своїй сторінці поширено пост від групи « ІНФОРМАЦІЯ_7 », у перекладі на українську мову « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 ), в якому на фоні карти т.зв. «Великої Угорщини», де Закарпатська область розміщена у її складі, текстом угорською мовою (мовою оригіналу) зазначено: «Nepszavazas kiirasa a hovatartozasrol! Karpataljai magyarok es ruszinok: Hazavarunk!», що в перекладі на українську мову означає: «Викликаємо референдум про приналежність! Закарпатські угорці та русини: Чекаємо вас додому!».

Згідно висновку експерта від 11.12.2025 № СЕ25-35/Л/1/6, у публікаціях поширених ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_6 користувачем під ніком « ОСОБА_4 » в профілі соціальної мережі «Facebook» за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_8 - відповідно, містяться публічні заклики до дій, метою яких є зміна меж території або державного кордону України.

Так, згідно інформації, отриманої від оперативного підрозділу Управління СБ України в Закарпатській області, до вчинення кримінального правопорушення, досліджуваного у рамках даного кримінального провадження, причетна громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За наявною інформацією, саме вказаній особі належить акаунт в соціальній мережі «Facebook» під ніком « ОСОБА_4 ».

05.01.2026, у ході санкціонованого обшуку будинку за вказаним місцем проживання ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон «Redmi A2», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, у якому вставлена сім-картка з н.м.т. НОМЕР_3 , який знаходиться в чохлі чорного кольору з потертостями.

Слідчий стверджує, що у зв`язку з тим, що вказаний мобільний телефон, вилучений 05.01.2026 під час обшуку, може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № 0000157, у зв`язку з чим 05.01.2026 його визнано речовим доказом.

Також враховуючи, що мобільний телефон містить ознаки, передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України та враховуючи, що вищевказаний предмет свідчить про можливе вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності, у той же час можуть бути предметом кримінального правопорушення, є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а отже, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, вони підлягають арешту.

У судове засідання слідчий не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд даного клопотання

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 15.10.2025 за № 0000157, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України

Підставами внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що за повідомленням оперативного підрозділу Управління СБ України в Закарпатській області в соціальний мережі «Facebook», особа під ніком « ОСОБА_4 », поширила публікації автономістського характеру, в яких містяться публічні заклики до дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

05.01.2026, у ході санкціонованого обшуку будинку за вказаним місцем проживання ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон «Redmi A2», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, у якому вставлена сім-картка з н.м.т. НОМЕР_3 , який знаходиться в чохлі чорного кольору з потертостями.

Постановою слідчого від 05.01.2026 року, вищезазначений предмет визнаний, як речовий доказ у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 15.10.2025 року.

У межах розслідування даного провадження, орган досудового розслідування вбачає наявність обґрунтованих ризиків відчуження вилучених предметів третім особам, їх подальше приховування, пошкодження або знищення з метою перешкоджання подальшому проведенню їх експертному дослідженню та встановленню інших обставин кримінального правопорушення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що вилучені речі є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. У зв`язку з чим клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000157, внесеного в ЄРДР 15.10.2025 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 110 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на речі, які було вилучено 05.01.2026, у ході санкціонованого обшуку будинку за вказаним місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «Redmi A2», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, у якому вставлена сім-картка з н.м.т. НОМЕР_3 , який знаходиться в чохлі чорного кольору з потертостями.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1