КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2703/2025 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Унікальний № 757/7949/25-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 303 КПК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання- ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000286 від 10.04.2024 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказують на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Як зазначає захисник, відповідно до диспозиції статті 111-2 КК України, громадяни держави-агресора виключаються з кола суб?єктів злочину, разом з тим, ОСОБА_9 є громадянином російської федерації (держави-агресора), що підтверджується наявними у матеріалах справи матеріалами та відомостями, таким чином, кваліфікація дій за цією статтею є помилковою, оскільки прямо суперечить положенням статті, яка встановлює, що громадяни держави-агресора не підлягають притягненню до відповідальності за цією нормою.

Крім того, повідомлення про підозру ОСОБА_8 , відбулося з явним порушенням встановленого процесуального порядку.

Так, у кримінальному провадженні повідомлення про підозру ОСОБА_8 фактично вручено особисто останньому не було, а пов`язані з цим обставини містяться в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.12.2024 про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу.

Так, відповідно до тексту вказаної ухвали, повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення опубліковано на сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 246, водночас захисник вказує, що з оглянуту вебсайт газети «Урядовий кур?єр», і на сторінці «№246 (7906). 5 грудня 2024» не виявлено Повідомлення про підозру ОСОБА_8 , так само, на сайті Офісу Генерального прокурора, веб-сторінка з повідомленням про підозру ОСОБА_9 доступна для перегляду виключно з території України.

Зазначає сторона захисту і на тому, що при переході на веб-сайт Офісу Генерального прокурора перебуваючи за кордоном надходить повідомлення про заборону доступу (13 уточненням що «власник сайту встановив відповідні обмеження доступу»). З урахуванням того, що орган досудового розслідування стверджує про відсутність ОСОБА_8 на території України, вказане свідчить про те, що останній був позбавлений можливості бути повідомленим про підозру (а органом досудового розслідування не використано інші способи повідомлення про підозру), до свідчить про порушення порядку повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Окрім того, на момент повідомлення про підозру, слідчий та прокурор встановили, що про підозру буде повідомлятись іноземець, який не перебуває на території України і відповідно прийняли рішення вручити повідомлення про підозру в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України та публікувати повідомлення у засобі масової інформації і на сайті Офісу Генерального прокурора, натомість, повідомлення про підозру складено слідчим 03.12.2024 року, але опубліковано не в день його складення, як того вимагає ст. 278 КПК України, а лише 05.12.2024 року в засобі масової інформації та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000286 від 10.04.2024 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 1102 КК України, та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 255 та ч. 1 ст. 365-3 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні перевіряється злочинний механізм функціонування на території України ряду юридичних осіб (резидентів та нерезидентів), які надають послуги онлайн-казино під брендом«ІНФОРМАЦІЯ_1», власниками яких є громадянин російської федерації, наближені до вищого керівництва держави-агресора. Метою діяльності вказаних осіб стало отримання відповідного прибутку з подальшим його перерозподілом, виведенням її частин за межі України, в тому числі спрямування до фондів держави-агресора, а також з метою збору персональних даних про користувачів (клієнтів) послуг (гравців).

Так, громадянин рф та України, використовуючи реквізити юридичних осіб на території України та Республіки Кіпр, російське програмне забезпечення, укладені ліцензійні угоди та зв?язки із контролюючими органами (КРАІЛ), а також на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану, спрямованого на отримання та виведення грошових активів з території України для їх подальшого перерозподілу та використання на території держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, вчинили пособництво державі-агресору завдавши невідтворної шкоди та забезпечивши настання негативних наслідків для боєздатності як основної складової боєготовності Сил оборони України.

З урахуванням наявності достатніх підстав 03.12.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві), вчинених громадянами України, з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2024 у справі №757/58523/24-к, в порядку частини 6 статті 193 КПК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тим самим слідчим суддею при постановлені ухвали перевірено, зокрема, обґрунтованість підозри та її визнано такою, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

17.02.2025 року (скарга датована 14.02.2025) року адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні №0000286 від 10.04.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення останньому про підозру в рамках кримінального провадження №0000286 від 10.04.2024 року.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_8 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором, яке має містити такі відомості як: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки, як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваною є особа, якій у порядку, передбаченому КПК України, вручено повідомлення про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно пункту третього частини третьої наведеної вище норми закону, підозрюваний, обвинувачений має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого дотрту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмежень їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок-держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв?язку з відсутністю коштів на її оплату.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Надані до суду апеляційної інстанції матеріали провадження дають підстави прийти до висновку, що повідомлення від 03.12.2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України., відповідає зазначеним вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України і було здійснено у відповідності до вимог ст. 278 КПК України.

Що ж стосується безпосередньо доводів захисника про незаконність повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, то колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину та встановлювати конкретну кваліфікацію дій (бездіяльності) підозрюваного, за вчинення яких він має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний визначити, чи не було допущено органом досудового розслідування при складанні, погодженні та врученні особі повідомлення про підозру порушень вимог ст. ст. 276 - 278 КПК України. Таких порушень колегією суддів не виявлено.

В свою чергу, як встановила колегія суддів, захисник до матеріалів за його скаргою на повідомлення про підозру не надав жодного доказу, який би міг хоча б якимось чином викликати сумніви у обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 , в інтересах ОСОБА_12 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 5, 26, 303, 304, 309, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000286 від 10.04.2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4