У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

Справа №348/3084/25

Провадження №1-кс/348/616/25

04 грудня 2025 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за № 0000376, від 29 листопада 2025 року, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, розлученого, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 194 Кримінального Кодексу України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

Слідчий СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .

В обґрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що 28.11.2025 близько 20:00 год. ОСОБА_5 перебував в приміщенні житлового будинку ОСОБА_7 , що знаходиться по АДРЕСА_2 . Під час спільного розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_5 , обурившись словами ОСОБА_7 , вирішив позбавити його життя, тобто умисно вбити.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_7 , від якого останній впав на ліжко, після чого взявши в руки металевий молот із дерев`яним руків`ям, який знаходився в кімнаті, наніс ним декілька ударів по голові та тулубу ОСОБА_7 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливом під м`яку мозкову оболонку, перелому кісток склепіння черепа, набряку та стиснення головного мозку, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та спричинили смерть ОСОБА_7 на місці.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 28.11.2025 близько 20:45 год., після протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем його проживання в АДРЕСА_2 , вирішив знищити належне ОСОБА_7 майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою знищення чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_5 підпалив матерчасті тканини, які знайшов в одній із кімнат житлового будинку, та кинув їх на дрова в коридорі будинку. Впевнившись у тому, що процес загорання розпочався та поширюється, ОСОБА_5 вийшов з території домоволодіння, не прийнявши міри для ліквідації пожежі, унаслідок чого вогнем було знищено житловий будинок,

03 грудня 2025 року, в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 було затримано за вчинення кримінального правопорушення.

03 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України.

У вчиненні вищевказаних злочинів обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Одеса Одеської області, житель АДРЕСА_2 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштований, розлучений,, на утриманні нікого не має, депутатом не обраний, раніше не судимий.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 28.11.2025, лікарським свідоцтвом про смерть № 1030 від 01.12.2025, протоколом огляду місця події від 01.12.2025, протоколом проведення обшуку від 02.12.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.12.2025, протоколом огляду відеозапису від 03.12.2025, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 03.12.2025, протоколом проведення слідчого експерименту від 03.12.2025.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування чи суду є те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, відповідно до Кримінального кодексу України, безальтернативно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, він усвідомлює неминучість покарання за скоєне, що може спонукати його покинути місце свого постійного перебування (проживання), тим же самим переховуватись від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення відповідальності за скоєний ним злочин. Крім цього, на користь цього ризику свідчить те, що ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину з метою недопущення затримання правоохоронними органами, не має постійного місця праці та постійного джерела доходів, на утриманні нікого не має, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні є те, що він достовірно знаючи дані свідків, їх місце проживання, зможе прямо або опосередковано із використанням інших осіб здійснювати моральний або фізичний вплив на свідків з метою зміни останніми показань та недопущення викриття ОСОБА_5 у вчиненні злочину. Оскільки свідки мають бути допитані судом під час судового розгляду, вказаний ризик на стадії досудового розслідування має високий ступінь.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, злочини вчинено ним упродовж короткого періоду часу. Самі обставини вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного та можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, що свідчить про його схильність до вчинення правопорушень.

На неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, свідчить те, що останній на даний час, зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства доказів його вини та перебуваючи вже в статусі підозрюваного, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення ним умисного особливо тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджаючи таким чином встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

З викладеного вище вбачається, що є обґрунтовані підстави вважати, що інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не може забезпечити виконання ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Враховуючи вищенаведені ризики, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не являється за можливе.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, оскільки не встановлено осіб, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Також застосування запобіжного заходу у виді застави до ОСОБА_5 є недоцільним, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину проти життя і здоров`я особи, який був вчинений із застосуванням насильства та спричинив смерть особи, а отже, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 1.78 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. Враховуючи це, слідчий вважає, що підстав для визначення розміру застави для підозрюваного ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні не має. Окрім цього, такий запобіжний захід не забезпечить в повній мірі виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При запобіжному заході у виді домашнього арешту підозрюваний, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення вказаних злочинів у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, зможе покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

З викладеного вище вбачається, що є обґрунтовані підстави вважати, що інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не може забезпечити виконання ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, надали пояснення, аналогічні змісту клопотання, просили клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави. Також прокурор зазначив, що злочини вчинені останнім є тяжким та особливо тяжким, один з яких вчинений з метою приховати інший. Враховуючи, що підозрюваний вчинив один з найтяжчих злочинів проти життя особи, вважає за недоцільне визначати альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що прокурором не доведено належними доказами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Сама по собі тяжкість вчинених злочинів не є підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просить визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, вказавши, що заставу може заплатити дружина підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував обставин, зазначених у клопотанні, проте, зауважив, що вчинив це з метою налякати потерпілого, а не вбити. Пояснює свою поведінку тим, що перебував у стані алкогольного сп`яніння та обставини пам`ятає фрагментарно. Пам`ятає, що молотком наніс потерпілому удари по голові, пригадує, як потерпілий хрипів, потів підпалив будинок та пішов додому. Про те, що сталося нікому не говорив. Заробляє на життя тимчасовими підробітками. Він не переховувався, а просто був вдома. Жалкує про свій вчинок, визнає, що зробив гріх. Клопотання просив вирішити на розсуд суду. Розуміє, що за свої дії мусить понести покарання.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5статті 9 КПК).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що не заперечує факту нанесення ним ударів молотком по голові потерпілому, від яких останній помер на місці, проте, стверджував, що вчинив таке з метою налякати потерпілого ОСОБА_7 . Щодо підпалу будинку, то пояснити свої дії не зміг.

З матеріалів, доданих до клопотання слідує, що ОСОБА_5 03.12.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115 КК України, яке кваліфікується як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та за ч.2 ст. 194 КК України, яке кваліфікується як знищення чужого майна шляхом підпалу.

На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий і прокурор надали в копіях такі докази: витяг з ЄРДР за № 0000376 від 29.11.2025, рапорт з бази «Армор» про те, що 28.11.2025 о 21:17 надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_9 про те, що горить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , ймовірно в будинку є чоловік. Виїздом СОГ на місце події за вищезазначеною адресою було встановлено, що згорів житловий будинок, в якому виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зі слів сусідів зловживав алкогольними напоями, проживав сам. Працівниками Надвірнянського РВ УДСНС дану пожежу локалізовано. Попередня причина загорання необережне поводження з вогнем під час куріння з боку загиблого. Тіло вилучено та направлено до моргу Івано-Франківського обласного бюро судово-медичної експертизи, для виявлення причини смерті; протоколи огляду місця події від 28.11.2025 та від 02.12.2025 за адресою: АДРЕСА_3 ; лікарське свідоцтво про смерть 28.11.2025 ОСОБА_7 , причиною смерті якого вказано: «набряк та стиснення головного мозку, крововиливи під м`яку мозкову оболонку, перелом кісток склепіння черепа, закрита черепно-мозкова травма»; постанови про зміну правової кваліфікації кримінального провадження від 03.12.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 03.12.2025, яка впізнала на відеозаписі ОСОБА_5 ; протокол огляду відеозапису з камер відео спостереження; постанова про визнання речовими доказами від 02.12.2025; протокол обшуку від 02.12.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 ; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 03.12.2025 о 02:10 год.; повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 03.12.2025; протокол проведення слідчого експерименту від 03.12.2025; матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

Також прокурор долучив до матеріалів клопотання копію характеристики Стримбівського старостинського округу, відповідно до якої за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо.

Доводи підозрюваного ОСОБА_5 про те, що він не мав наміру вбивати потерпілого, а «хотів його лише налякати», слідчий суддя сприймає критично та розцінює як спосіб захисту.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлена підозра є обґрунтованою (не є явно необґрунтованою) і може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Врахування тяжкості кримінального правопорушення також має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від органу досудового розслідування та суду, та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін.

Зокрема ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що може бути достатньою підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя зазначає, що ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні лише розпочалося, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, підозрюваний достовірно знаючи дані свідків, їх місце проживання, зможе прямо чи опосередковано із використанням інших осіб здійснювати моральний або фізичний вплив на свідків з метою зміни останніми показань та недопущення викриття ОСОБА_5 у вчиненні злочину. Оскільки свідки мають бути допитані судом під час судового розгляду, вказаний ризик на стадії досудового розслідування має високий ступінь.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, злочини вчинено ним упродовж короткого періоду часу. Самі обставини вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного та можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, що свідчить про його схильність до вчинення правопорушень.

Таким чином посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України є безпідставними, оскільки слідчим та прокурором наведено достатні та переконливі докази про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність у ОСОБА_5 статусу підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, які є особливо тяжким та тяжким злочинами та доведених ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий та прокурор на основі наданих доказів довели наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що надані прокурором докази доводять обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який здатен запобігти доведеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Згідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого, а саме, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, внаслідок якого настала смерть людини, інший злочин був вчинений з метою приховати перший злочин, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та інші обставини в сукупності, суд вважає за необхідне не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.

З огляду на зазначене, слідчий суддя відхиляє позицію захисника щодо можливості застосувати альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Висновки суду.

Суд також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а тому враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно задовольнити, та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення йому розміру застави.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.177,178,182,183,193,194 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за № 0000376, від 29 листопада 2025 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 194 Кримінального Кодексу України щодо ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без визначення йому застави.

Строк перебування під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання 02 години 10 хвилин 03 грудня 2025 року до 02 години 10 хвилин 01 лютого 2026 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, старшому слідчому СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 для негайного виконання, прокурору Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 05.12.2025 об 11-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1