Єдиний унікальний № 946/8484/25
Провадження № 1-кп/946/521/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

12 листопада 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001089, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, учня 9-го класу Комунального неприбуткового закладу освіти Ізмаїльського району Одеської області «Український ліцей з поглибленим вивченням іноземних мов імені Т.Г. Шевченка», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

інші учасники судового провадження: неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , представник потерпілого ОСОБА_9 , представник служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_10 .

Представники відділу ювенальної превенції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та органу пробації у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується розписками про отримання повідомлень. За змістом ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 327, ч. 1 ст. 496, ч. 1 ст. 500 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) їх участь не є обов`язковою.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.02.08.2025 о 20:17 годині неповнолітній ОСОБА_3 , знаходячись на перехресті вул. Дмитра Дорошенка кут пров. Миколи Галагана в м. Ізмаїлі Одеської області, на ґрунті раптово виниклого конфлікту та неприязних стосунків із неповнолітнім потерпілим ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіянні останньому тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків в результаті своїх дій у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, наніс один удар ОСОБА_7 кулаком правої руки в область щелепи справа, у результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді відкритого двостороннього перелому нижньої щелепи зліва в області ментального отвору та виросткового відростка щелепи справа, закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, яке при звичайному перебігу не викликає небезпечні для життя явища, однак спричиняє розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більж ніж 21 день) і відноситься до ушкоджень середньої тяжкості.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 122. Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження

1. Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину,

карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК. Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не піддавали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, та заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.Так, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що в серпні 2025 року він працював в магазині «Таврія В», що розташована на просп. Незалежності в м.Ізмаїлі, коли до нього підійшли друзі та попросили вплинути на одного з хлопців, на поведінку якого поскаржилася їх знайома дівчинка. Вони усією компанією у кількості 8 хлопців пішли за потерпілим, який перебував разом з ще двома хлопцями. В районі школи №11 вони догнали їх, та почали з`ясовувати деталі конфлікту, під час якого він наніс потерпілому один удар правою рукою в область щелепи, від чого потерпілий впав на землю, а його товариш відразу ж підняв, після чого вони пішли з місця події. Вони із законною представницею намагалися зв`язатися з потерпілим та його законним представником, але слідчий не надав їм їх контакти. Він виховується у родині своєї тітки без батьків, тітка є його опікуном. В його родині також проживають бабуся та ще троє неповнолітніх дітей тітки. Він забезпечений необхідними умовами для життя, але в сім`є немає гаджета для дистанційного навчання, у нього був телефон, але на даний час він зламався. Обвинувачений зазначив, що зрозумів свою помилку, а саме те, що конфлікти неможна вирішувати за допомогою фізичної сили, а виключно шляхом перемовин. Запевнив суд, що в майбутньому не допустить такої поведінки зі свого боку.

6.Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

7.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

8.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

9.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

10.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин проти здоров`я особи.

11.Згідно медичних довідок, ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 2015 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: «Легка розумова відсталість».

12.За місцем навчання ОСОБА_3 характеризується як учень, який неповною мірою використовує свій потенціал, навчається не в повну міру, потребує постійного контролю, не виявляє зацікавленості до навчання, не завжди реагує на зауваження та вимоги дорослих. правила поведінки на уроках іноді порушує, але після зауважень вчителя намагається себе вести стримано.

13.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

14.Обвинувачений ОСОБА_3 з вересня 2024 року проживає в орендованій квартирі разом із тіткою, яка є його опікуном, бабусею, донькою тітки та її синами, при цьому умови проживання задовільні. ОСОБА_3 наркотичні засоби та алкогольні напої не вживає, раніше куштував алкогольні напої, але йому це не сподобалось, тому більше не вживає. Батька не знав з дитинства, він не приймав участі у вихованні, зв`язок із ним не підтримує. Мати позбавлена батьківських прав, з нею іноді бачиться, але майже не спілкується, не має бажання, а мати, у свою чергу, не шукає можливості для підтримання родинних стосунків, байдужа по відношенню до нього. Опікун надає базовий догляд, однак дитина потребує додаткової уваги з боку дорослих, так як опікун не має впливу на дитину.

15.За інформацією служби у справах дітей, ОСОБА_3 з 07.02.2018 перебуває на первинному обліку служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, як дитина позбавлена батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 16.02.2018 №201 ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.п. 42).

16.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , того, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв його розкриттю, те, що він вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, а також того, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання, його позитивної характеристики з місця навчання, середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції за вчинене кримінальне правопорушення зі звільненням його на підставі ст.ст. 75, 104 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

17. Суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, яке створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

18.Також, враховуючи дані досудової доповіді, суд вважає, що виправленню ОСОБА_3 сприятиме додатково покладений обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 76 КК, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

19.Судом встановлено, що відносно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2025 був застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, строк якого на теперішній час сплив. Процесуальні витрати відсутні.

20.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

2.У відповідності до ст.ст. 75, 104 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить систематично (три та більше) правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

3.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 12 листопада 2025 року.

5.Накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.08.2025 та від 20.08.2025 арешти залишити без змін, та виданий 13.08.2025 ОСОБА_11 один оптичний компакт-диск СD-R, розміром 700MB, що упакований в паперовий конверт з пояснювальним текстом, на якому міститься відеозапис за 02.08.2025 з камер відеоспостереження будинку №47 по вул. Дмитра Дорошенка в м. Ізмаїлі Одеської області; виданий 18.08.2025 року представником ОСОБА_12 один оптичний компакт-диск СD-R, розміром 700 MB, що упакований в паперовий конверт з пояснювальним текстом, на якому містяться відеозаписами камер відеоспостереження супермаркету «Таврія В» за 02.08.2025 (загальна кількість п`ять відеофайлів), розташованого по пр.. Незалежності, б. 181 в м. Ізмаїлі Одеської області, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

6.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

8.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

9.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

10.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1