У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

13.10.2025 м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000780 від 08.10.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка, Донецької області, громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

08 жовтня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України.

11 жовтня 2025 року в межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим, за погодженням з прокурором, складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке їй вручено.

13 жовтня 2025 року слідча ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення застави.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 04 жовтня 2025 року приблизно о 14:30 годин ОСОБА_4 за попередньою змовою із невстановленою органом досудового розслідування особою, перебуваючи біля будинку № 13 по вул. Пулюя, 75 м. Львова, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшли до ОСОБА_7 та ОСОБА_4 представившись працівницею банку АТ ПриватБанк, повідомила ОСОБА_7 про запровадження реформи грошових коштів і необхідності обміну старих купюр грошових коштів на нові, в результаті чого, отримала від ОСОБА_7 інформацію про її абонентський номер телефону НОМЕР_1 та адресу проживання: АДРЕСА_3 .

В подальшому, ОСОБА_4 за попередньою змовою із невстановленою органом досудового розслідування особою, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, 06 жовтня 2025 року близько 13:14 годин, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, зайшла у приміщення квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та продовжила вводити в оману потерпілу щодо необхідності обміну купюр старого зразка у зв`язку із грошовою реформою і переконала переглянути всі наявні у ОСОБА_7 грошові кошти щодо року їх випуску, при цьому, невстановлена органом досудового розслідування особа в цей момент здійснювала неодноразові телефонні дзвінки на абонентський номер телефону НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_7 , представляючись працівницею банку.

В момент здійснення перегляду ОСОБА_7 наявних у неї грошових купюр, ОСОБА_4 непомітно для потерпілої заволоділа наявними у неї грошовим коштами на загальну суму 394 071 гривень 51 копійок.

Вказує, що наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від 07.10.2025;

- протоколом огляду місця події від 07.10.2025;

-протокол затримання особи підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення від 11.10.2025;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 08.10.2025

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.10.2025;

- протоколом предявлення особи для впізнання за фотознімками від 10.10.2025;

- протоколом предявлення особи для впізнання від 11.10.2025

- постановою про визнання речових доказів від 12.10.2025;

- іншими зібраними під час досудового розслідування доказами.

Також у клопотанні зазначається, що у слідства є достатні та обгрунтовані підстави вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ризик, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, може продовжити свою протиправну діяльність, а саме вчиняти кримінальні правопорушення, аналогічні тому, у якому зараз підозрюється.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_4 , на думку слідчого та прокурора, є недостатнім для запобігання наявним ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім цього, слідчим у поданому клопотанні зазначається про відсутність офіційного джерела доходів, відсутність місця навчання чи роботи та постійного місця проживання.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак зазначила про можливість визначення розміру застави спів розмірною до матеріальної шкоди.

Підозрювана та її захисник стосовно заявленого клопотання заперечили зазначили, що підозрюваної є неповнолітні діти, а тому просили обрати більш м`якший запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в ході судового розгляду, ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780 від 08.10.2025 року за ч.4 ст.190 КК України.

11 жовтня 2025 року в межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим, за погодженням з прокурором, складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, яке їй вручено.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, які згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді, в тому числі позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що відповідно до ст. 183 КПК України не перешкоджає застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю матеріалів кримінального провадження, зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 07.10.2025; протоколом огляду місця події від 07.10.2025; протокол затримання особи підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення від 11.10.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 08.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.10.2025; протоколом предявлення особи для впізнання за фотознімками від 10.10.2025; протоколом предявлення особи для впізнання від 11.10.2025; постановою про визнання речових доказів від 12.10.2025 та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі«Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

При обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбаченіст.177 КПК України, які обгрунтовуються слідчим у заявленому клопотанні.

Так кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5статті 9 КПК).

Як зазначає ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність («СПРАВА LAVRECHOV ПРОТИ ЧЕСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).

Наявність обґрунтованої підозри є умовою sine qua non законності застосування запобіжного заходу.

Наявність вищезазначених ризиків підтверджується також тим, що ОСОБА_4 не має офіційного джерела доходів, не має достатньо майна для внесення застави.

Частиною 1 ст.176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч.3 ст. 176 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи наведені вище обставини, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід - тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, саме стаття 5 Конвенції розкриває питання права на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 4 та п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК).

За таких умов, слідчий суддя вважає, що розмір застави, визначений підозрюваній ОСОБА_4 , повинен у повній мірі гарантувати виконання покладених на неї обов`язків. Цей розмір має бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від порушення встановлених процесуальними нормами та/або покладених судом на неї обов`язків, забезпечувала її належну процесуальну поведінку, та не була надмірною. Водночас слідчий суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК.

Зважаючи на тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , обставини кримінального правопорушення, заподіяну матеріальну шкоду, індивідуальні особливості підозрюваної та її ймовірну роль у його вчиненні, слідчий суддя вважає, що розмір застави, який належить визначити підозрюваній ОСОБА_4 бути більшим за розмір, встановлений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК.

Слідчий суддя, погоджується із запропонованим прокурором розміром застави, який є спів розмірним завданій шкоді у даному кримінальному правопорушенні та який буде відповідним, достатнім і помірним, слідчий суддя дійшов висновку, що заставу слід установити в сумі 399 696 грн.

На переконання слідчого судді, саме такий розмір застави для підозрюваної ОСОБА_4 разом із покладеними на неї обов`язками забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігатиме існуючим ризикам і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК та вимогам статей 178, 182, 183 КПК.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 194, 196, 197, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшої слідчої ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваної - 11 жовтня 2025 року.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів до 09 грудня 2025 року включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 132 (сто тридцять два) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 399 696 (триста дев`яносто дев`ять тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем).

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_4 звільняється з-під варти у порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з свідками та інших учасниками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього згідно цієї ухвали обов`язків, а також, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого та направити начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1