н/п 1-кп/953/1115/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні, яке внесене 02.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570, у відношенні:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харцизьк, Донецької області, з повною вищою освітою, одруженого, офіційно працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Щодо клопотань про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зміни запобіжного заходу

До Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальні проваджені № 0000570 від 02.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 111 КК України.

Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 22.11.2025,без визначення застави.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу без визначення застави з підстав наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, звернувшись з відповідним клопотанням.

Клопотання мотивовано таким:

- обвинувачений може переховуватися від суду(п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_6 усвідомлюючи реальність та невідворотність покарання, а також те, що у разі засудження за вчинення інкримінованих злочинів судом може бути призначено покарання лише у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, будучи без запобіжного заходу, або при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватись від суду. Через тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, розуміючи складність проведення судового розгляду, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах Збройної агресії Російської Федерації проти України, може переховуватись від суду, зокрема маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон може виїхати з території України та може використати з урахуванням місця роботи (Харківський національний автомобільно-дорожній університет) і отримати дозвіл на відрядження;

- обвинувачений може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні(п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, під час досудового розслідування встановлено та допитано свідків, які ще не давали покази безпосередньо суду. Тому з метою запобігання впливу ОСОБА_6 на свідків, наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищенаведеним ризикам;

- ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення(п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_6 будучи громадянином України надав допомогу невстановленій особі у проведенні підривної діяльності проти України. Вказане свідчить про його негативну налаштованість до суверенітету та незалежності України, а отже і військовослужбовців Збройних сил У країни. Також підтверджено конспіративність спілкування ОСОБА_6 з невстановленою особою, що підтверджується видаленням повідомлень.

Крім того, прокурор вказує, що на даний час встановлено ряд епізодів злочинної діяльності ОСОБА_6 у т.ч. злочину, передбаченого ст. 111 КК України проти основ Національної безпеки України. Інкриміновані злочини у своїй сукупності є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які направлені на забезпечення державної безпеки та обороноздатності, незалежності країни та її конституційного ладу, ОСОБА_6 надав представникам іноземної держави допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого,

Також вказує, що обвинуваченому слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого у т.ч. ст. 111 КК України, що передбачено ч. 6 ст. 176 КПК України.

Захисник проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати інший, більш м`який запобіжних захід, зокрема, домашній арешт, або розглянути питання щодо визначення розміру застави.

Обвинувачений у засідання підтримав позицію захисника.

Колегія суддів, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченому з таких підстав.

Слідчий суддя Салтівського районного суду м. Харкова ухвалою від 02.07.2025 застосував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Указаний запобіжний захід продовжувався, зокрема, ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова ухвалою від 02.07.2025, якою продовжено ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування, тобто до 22.11.2025 включно.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ("Бекчиєв проти Молдови" §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів ("Ідалов проти Росії", "Гарицьки проти Польщі", "Храїді проти Німеччини", "Ілійков проти Болгарії").

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 111 КК України. Санкція найтяжчої статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_6 . Указану обставину не заперечував та не спростовував захисник обвинуваченого.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На даний час всі свідки не допитані, що дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинуваченого або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб. А тому заперечення захисника суд відхиляє, як необґрунтовані.

Також достатньо обґрунтованими є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 , оскільки на даний час в країні тривають бойові дії у зв`зку із збройною агресією РФ, а відповідні Телеграм-канали для збору інформації про місця розташування ЗСУ продовжують існувати.

Суд вважає, що прокурор довів недостатність застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним вище. Наявні наведені ризики є дійсними та тривають, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченій на більш м`який. А тому заперечення захисника визнаються необґрунтованими, оскільки не спростовують наведених прокурором ризиків.

Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання не є достатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 437 442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Обставини, враховані при обранні та продовженні вищезгаданого запобіжного заходу, не змінились.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 114-2, 258 258-6, 260, 261, 402 405, 407, 408, 429, 437 442-1 Кримінального кодексу України.

Отже, зважаючи на обвинувачення ОСОБА_6 зокрема у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, розмір застави судом не визначається.

За таких обставин, оцінюючи у сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 111 КК України, частина з яких є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначених ризиків та доводи наведені захисником. Однак при оцінці можливості застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування "обґрунтованої ймовірності", за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. А тому суд відхиляє доводи захисника.

При цьому суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте у даному конкретному випадку суд дійшов переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання ним покладених судом обов`язків у справі.

Будь-яких інших обставин, які б вказували, що цей захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої, на даному етапі розгляду кримінального провадження, не встановлено та сторонами не доведено.

Щодо призначення судового розгляду

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що підстав для закриття, зупинення провадження немає, в справі маються всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведені досудового розслідування не встановлено. Також вказав, що підстав для проведення закритого судового засідання немає.

Обвинувачений та його захисник також вважали, що перешкод для призначення справи до судового розгляду немає.

Клопотань щодо проведення закритого судового засідання, витребування певних речей чи документів сторонами не заявлено.

На підставі вищезазначеного та враховуючи, що відсутні підстави для прийняття рішення, передбаченого п. 1 4 ч. 2 ст. 314 КПК України, перешкод для призначення судового засідання немає, проведені всі необхідні дії щодо підготовки до судового розгляду, суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ст. 7, 177, 178, 194, 314, 317, 369 372, 376, 395 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000570 від 02.06.2025 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 111 КК України задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, тобто до 11 січня 2026 року (включно)без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали до 11 січня 2026 року включно.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000570 від 02.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 111 КК України на 13 листопада 2025 року о 13 год. 45 хв. в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова (м. Харків, вул. Валентинівська, 7Б, каб. 23).

Проведення судового розгляду кримінального провадження визначити у відкритому судовому засіданні у колегіально судом у складі трьох суддів. Для участі в судовому засіданні викликати учасників судового провадження.

На ухвалу в частині запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 13.11.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_8

Судді ОСОБА_9

ОСОБА_10