Справа № 372/5985/25
Провадження № 1-кп-447/25
В И Р О К

іменем України

08 грудня 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 29.04.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Українки, Обухівського району, Київської області, українця, громадянина України, офіційно працюючого в ТОВ «Три ведмеді» на посаді керівника території, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 19.04.2025 року близько 18 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території стадіону, що розташований за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Слобідка по вулиці Кабанця 1А та магазину з назвою «Центральний+», вступив у словесну суперечку із раніше невідомим малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у ході якої, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вирішив умисно завдати удари.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення фізичного болю та шкоди здоров`ю іншій особі, перебуваючи на стадіоні за вищевказаною адресою, де, підійшовши до ОСОБА_8 , та стоячи навпроти нього, долонями своїх рук наніс йому один одночасний удар по правому та лівому вуху, а також ще один удар кулаком правої руки в ділянку носової перегородки потерпілого, завдавши тим самим ОСОБА_8 кожним ударом фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному завданні

побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних

ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, з його кваліфікуючими ознаками, щиро покаявся у вчиненому, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, просила обрати обвинуваченому найсуворішу міру покарання.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у провадженні, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд обмежився допитом обвинуваченого, законного представника потерпілого, оглядом відеозапису допиту малолітнього потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують ОСОБА_4 , визнавши недоцільним дослідження інших доказів у провадженні.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 які виразились в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних

ушкоджень, за ч. 1 ст. 126 КК України.

При призначенні покарання відповідно до вимог статей 50, 65 КК України суд враховує конкретні обставини провадження, ступінь вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, не перебуває на обліку лікаря-психіатра або лікаря-нарколога.

Згідно ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої особи.

Передбачене ч. 1 ст. 126 КК України кримінальне правопорушення (проступок) карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Визначаючи вид та розмір покарання суд також враховує конструктивну процесуальну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування, сприяння кримінальному провадженню, його визнавальні показання також покладені в основу обвинувачення, до кримінальної відповідальності притягується вперше, в цілому є позитивною особою, вчинене є кримінальним проступком.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання його необхідно призначити у виді виправних робіт з відрахуванням заробітку, що буде необхідним і достатнім у якості покарання за скоєне, для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, співмірним характеру вчиненого діяння та його наслідкам, внаслідок чого буде ефективним.

Ефективність покарання визначається тим, наскільки воно є законним, обґрунтованим і справедливим. Правильне призначення покарання є не тільки важливим засобом боротьби зі злочинністю, а й запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими та іншими особами.

На переконання суду викладені обставини у сукупності та наведені мотиви свідчать про те, що призначення інших більш м`яких видів або розмірів покарання або із застосуванням положень ст. 69 буде явно м`яким і не буде сприяти його виправленню та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Оскільки у такому разі неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність призведе до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засуджених через м`якість, воно буде неефективним.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 369-378 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винувати у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців виправних робіт з відрахуванням відсотків в дохід держави 10% (десяти відсотків) заробітку.

Речові докази:

- оптичний DVD-R диск, марки «My media», серійний номер CMDR47G CFMWM03-6865 65GPO373, оптичний DVD-R диск, марки «My media», серійний номер MAP 24, оптичний DVD-R диск, марки «NAN TEX», серійний номер 2, оптичний DVD-R диск, марки «My media», серійний номер CMDR47G CFMWM03-6865 65GP1625, - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- медичну довідку комунального некомерційного підприємства Обухівської міської ради «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 20.04.2025 року на ім`я малолітнього потерпілого ОСОБА_8 про те, що він звертався за медичною допомогою у відділення невідкладної медичної допомоги, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1