Справа № 216/8755/14-к
провадження 1-кп/216/5/25
УХВАЛА

іменем України

18 вересня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 та №0002758 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, громадянки Україна, з вищою освітою, не працюючої, інваліда ІІ групи, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Суть клопотання

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання, про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у справі. Обґрунтовуючи своє клопотання захисник зазначив, що строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності передбачений ст. 49 КК України, сплив у вересні 2024 року, у зв`язку із чим провадження у справі має

Позиція учасників судового провадження

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала заявлене захисником клопотання.

Судом були роз`яснено ОСОБА_4 наслідки закриття кримінального провадження, а також що підстави закриття кримінального провадження, передбачені ст. 49 КК України, які, виходячи з практики Верховного Суду, є нереабілітуючими, та він не позбавлений права вимагати продовження судового розгляду і ухвалення виправдувального вироку в разі, якщо наполягає на своїй невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

На уточнююче запитання суду обвинувачена пояснила, що вказані вище положення законодавства України їй зрозумілі та вона просить звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання не заперечував, вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілої особи ОСОБА_6 судове засідання не з`явилась надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність.

Формулювання обвинувачення відповідно до обвинувального акту

ОСОБА_4 , будучи призначеною відповідно до наказу начальника управління освіти і науки Криворізької міської ради № 22-к від 25.07.2011 на посаду завідуючої комунального комбінованого дошкільного навчального закладом № 306, відповідно до контракту укладеного 15.08.2011 з виконкомом Криворізької міської ради в особі начальника управління освіти і науки, згідно п.п. 2.1, 2.2 якого здійснювала поточне (оперативне) управління (керівництво) закладом, організовувала його виробничо- господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечувала виконання зобов`язань щодо виплати заробітної плати підлеглих працівників, подання в установленому порядку до органу управління квартальної та річної фінансової звітності, наділена відповідно до п.2.5, 2.6, 2.9 Контракту правами діяти від імені закладу, користуватися правом розпорядження коштами закладу, видавати в межах компетенції накази та розпорядження, укладати трудові договори з працівниками закладу, визначати штатний розклад установи, наділена відповідно до розділу 2 Посадової інструкції керівника комунального комбінованого дошкільного навчального закладу № 306 функціями щодо організації освітньої роботи закладу, забезпечення адміністративно-господарської (виробничої) роботи закладу, згідно п. п. 3.1, 3.4, 3.5, 3.6, 3.7, 3.9, 3.10, 3.11, 3.22 розділу 3 посадової інструкції наділена обов`язками по загальному керівництву закладом, визначення структури управління закладу, затвердження штатного розпису, вирішення навчально-методичних, адміністративних, фінансових, господарських та інші питань, що виникають в процесі діяльності закладу, плануванню, координації і контролю за роботою педагогічних та інших працівників, здійснення прийому на роботу і розподіл кадрів, встановлення посадових окладів, надбавок і доплат працівників закладу в межах власних фінансових засобів, забезпечення раціонального використання бюджетних асигнувань, ведення бухгалтерського обліку і статистичної звітності, таким чином виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, в зв`язку з чим згідно п. 1 примітки до ст.364 КК України являлась службовою особою.

Так, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, перебуваючи на посаді завідуючої пального комбінованого дошкільного навчального закладом № 306, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леніна, 12А в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання в особистих інтересах матеріальних благ, використовуючи надані їй службові повноваження, всупереч інтересам служби в порушення вимог ст. 21, 30 Кодексу Законів про працю України, ст.ст. 8, 9 закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» внесла завідомо неправдиві відомості до табелів обліку робочого часу за період з вересня 2011 року по вересень 2014 року, про роботу ОСОБА_7 , в період з червня 2013 до вересня 2014 року про роботу ОСОБА_8 , в період з липня 2005 по вересень 2014 року про роботу ОСОБА_9 , які в подальшому передала до відділу освіти виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради для оплати.

В подальшому, достовірно знаючи, що відповідно до наказів № 142-к від 29.09.2011, № 59 к від 29.02.2012, № 157-к від 28.08.2013 Сазонова формально працевлаштувала ОСОБА_7 , відповідно до наказу №90-к від 31.05.2013 формально працевлаштувала ОСОБА_10 , відповідно до наказу №21-к від 31.01.2013 формально працевлаштувала ОСОБА_8 , відповідно до наказу № 64-к від 05.05.2008 формально працевлаштувала ОСОБА_9 до ККДНЗ № 306, добровільно отримала від останніх їх банківські картки для отримання заробітної плати, видані ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі поданих ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 документів про працевлаштування, та в періоди зазначені вище привласнила грошові кошти нарахованні останнім в якості заробітної плати. Шляхом їх зняття з банкоматів на території України, чим завдала істотної шкоди державному бюджету України в особі розпорядника його бюджетних коштів відділу освіти Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради у розмірі 172 635,30 грн, що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Крім того, разом з цим, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, перебуваючи на посаді завідуючої комунального комбінованого дошкільного навчального закладом № 306, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леніна, 12А в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання в особистих інтересах матеріальних благ, використовуючи надані їй службові повноваження, всупереч інтересам служби, в порушення вимог ст. 21, 30 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 8, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», достовірно знаючи, що ОСОБА_9 у вказаному закладі фактично не працювала, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, а саме:

наказу №163-к від 31.07.2008 по комунальному комбінованому дошкільному навчальному закладу №306 відділу освіти виконкому Центрально - Міської районної у місті ради «Про перехід на іншу посаду», завідомо неправдиві відомості, а саме зазначила у даному документі відомості про переведення гр. ОСОБА_9 на посаду няні- санітарки, на час лікарняного листа (до родового і після родового), а також на час відпустки по догляду за дитиною до 3-х років ОСОБА_11 з 01.08.2008 на підставі заяви ОСОБА_9 ;

наказу №51-к від 20.05.2010 по комунальному комбінованому дошкільному навчальному закладу №306 відділу освіти виконкому Центрально - Міської районної у місті ради «Про надання щорічної відпустки», завідомо неправдиві відомості, а саме зазначила у даному документі відомості про надання щорічної відпустки за період роботи з 05.05.2009 по 05.05.2010 на 24 календарних дні з 07.06.2010 по 01.07.2010 та додаткових 7 календарних дня згідно колугоди № 62/2007 від 04.07.2009 з 02.07.2010 по 08.07.2010 няні - санітарці ОСОБА_9 , на підстава заяви ОСОБА_9 ;

наказу №99-к від 01.09.2010 по комунальному комбінованому дошкільному навчальному закладу №306 відділу освіти виконкому Центрально - Міської районної у місті ради «Про перехід на іншу посаду», завідомо неправдиві відомості, а саме зазначила у даному документі відомості про переведення няню-санітарку ОСОБА_9 на посаду підсобного робітника - 1р. згідно штатного розкладу, з оплатою 12% за роботу у складних умовах роботи з 01.09.2010, на підставі заяви ОСОБА_9 ;

наказу №76-к від 10.06.2011 по комунальному комбінованому дошкільному навчальному закладу №306 відділу освіти виконкому Центрально - Міської районної у місті ради «Про щорічну відпустку», завідомо неправдиві відомості, а саме зазначила у даному документі відомості про надання щорічної відпустки підсобній робітниці ОСОБА_9 за період з 05.05.2010 по 05.05.2011 на 24 календарних дня з 20.06.2011 по 13.07.2011, на підстава заяви ОСОБА_9 ;

наказу №77-к від 10.06.2011 по комунальному комбінованому дошкільному навчальному закладу №306 відділу освіти виконкому Центрально - Міської районної у місті ради «Про щорічну додаткову відпустку», завідомо неправдиві відомості, а саме зазначила у даному документі відомості про надання щорічної додаткової відпустки підсобній робітниці ОСОБА_9 за період роботи з 05.05.2010 по 05.05.2011 на 4 календарних дня (за умови праці) з 14.07.2011 по 17.07.2011, на підстава заяви ОСОБА_9 ;

наказу №144-в від 02.07.2012 по комунальному комбінованому дошкільному навчальному закладу №306 відділу освіти виконкому Центрально - Міської районної у місті ради «Про додаткову щорічну відпустку», завідомо неправдиві відомості, а саме зазначила у даному документі відомості про надання щорічної додаткової відпустки підсобній робітниці ОСОБА_9 за період роботи з 2011-2012 років на 4 календарних дня (за умови праці) з 16.08.2012 по 19.08.2012, на підстава заяви ОСОБА_9 ;

наказу №142-в від 02.07.2012 по комунальному комбінованому дошкільному навчальному закладу №306 відділу освіти виконкому Центрально - Міської районної у місті ради «Про щорічну відпустку», завідомо неправдиві відомості, а саме зазначила у даному документі відомості про надання щорічної відпустки підсобній робітниці ОСОБА_9 за період з 05.05.2011 по 04.05.2012 на 24 календарних дня з 23.07.2012 по 15.08.2012, на підстава заяви ОСОБА_9 ;

наказу №59-к від 18.04.2013 по комунальному комбінованому дошкільному навчальному закладу №306 відділу освіти виконкому Центрально - Міської районної у місті ради «Про надання щорічної відпустки», завідомо неправдиві відомості, а саме зазначила у даному документі відомості про надання щорічної відпустки підсобній робітниці ОСОБА_9 за період з 05.05.2012 по 04.05.2013 на 28 календарних дня з 13.05.2013 по 09.06.2013, на підстава заяви ОСОБА_9 ;

табелів обліку робочого часу за липень (основний, додатковий по сумісництву), серпень (основний), вересень (основний), жовтень (основний), листопад (основний, додатковий), грудень (основний) 2008 року; січень (основний), лютий (основний), березень (основний), квітень (основний), травень (основний, додатковий), червень (основний), липень (основний), серпень (основний), вересень (основний), жовтень (основний, додатковий), листопад (основний), грудень (основний) 2009 року; січень (основний), лютий (основний), березень (основний), квітень (основний), травень (основний), червень (основний), липень (основний, додатковий), серпень (основний, додатковий), вересень (основний), жовтень (основний, додатковий), листопад (основний, додатковий), грудень (основний, додатковий) 2010 року; січень (основний), лютий (основний), березень (основний), квітень (основний), травень (основний), серпень (основний), вересень (основний), листопад (основний), грудень (основний) 2011 року; лютий (основний), березень (основний), квітень (основний, додатковий), травень (основний), червень (основний), липень (основний), серпень (основний), вересень (основний), жовтень (основний), листопад (основний) 2012 року; січень (основний), лютий (основний), березень (основний), квітень (основний), липень (основний), серпень (основний, додатковий), вересень (основний), листопад (основний) 2013 року; січень (основний), травень (основний), червень (основний), липень (основний), серпень (основний) 2014 року.

Достовірно знаючи, що ОСОБА_9 не працює у комунальному комбінованому дошкільному навчальному закладі №306 відділу освіти виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, ОСОБА_4 посвідчила зазначені вище підроблені документи власним підписом в графі «Завідувач» та печаткою установи, для використання підробленого документа з метою вчинення іншого злочину.

завідомо неправдиві відомості до табелів обліку робочого часу в період з липня 2008 по вересень 2014 років про роботу гр. ОСОБА_9 , які в подальшому передала до відділу освіти виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради для оплати.

Так, 05.05.2008 відповідно до наказу №64-к від 05.05.2008 ОСОБА_4 на підставі заяви прийняла на роботу ОСОБА_9 на посаду підсобного робітника, яка працювала до липня 2008 року.

В подальшому, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 з липня 2008 року перестала працювати в закладі ОСОБА_4 добровільно отримала від останньої її банківську картку для отримання заробітної плати, видану ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі поданих гр. ОСОБА_9 документів про працевлаштування, та в період зазначений вище привласнила грошові кошти нараховані останній в якості заробітної плати, шляхом їх зняття з банкоматів на території України, чим завдала істотної шкоди державному бюджету України в особі розпорядника його бюджетних коштів - відділу освіти Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради у розмірі 75891,04 грн., що в 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення згідно з обвинувальним актом

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.364 КК України за ознаками зловживання службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів в особистих інтересах використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, а також за ч.1 ст.366 КК України за ознаками службове підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Застосовне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені цією статтею строки.

Позиція суду

Щодо невизнання вини обвинуваченою

В Постанові Верховного Суду від 2603.2020 по справі № 730/67/16-к викладено наступні висновки щодо застосування норм права.

За змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 12.11.2019 по справі № 566/554/16-к, ухвалах Верховного Суду від 14.09.2020 по справі № 93/1843/16-к, від 20.08.2020 по справі № 661/4717/15-к, в яких також зазначено, що визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінально відповідальності на підставі статті 49 КК. У зв`язку з цим, суд першої інстанції незалежно від визнання обвинуваченим вини має звільнити його від кримінальної відповідальності, а не від покарання.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 по справі № 598/1781/17 зазначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Враховуючи наведене, невизнання обвинуваченою своєї вини в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не може бути підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Щодо дослідження доказів та встановлення всіх обставин справи

В ухвалах Верховного Суду від 14.09.2020 по справі № 93/1843/16-к, від 20.08.2020 по справі № 661/4717/15-к, від 24.02.2020 по справі № 466/5490/17, суд касаційної інстанції висловив наступні висновки щодо застосування норм права під час оцінки доводів касаційних скарг відносно того, що суди першої інстанції під час закриття кримінального провадження у зв`язку із спливом строків давності послались лише на обвинувачення, пред`явлене органом досудового розслідування, проте не навели висновків, що таке діяння дійсно мало місце, містить склад злочину та обвинувачений винний у його вчиненні.

Верховним Судом у вказаних вище ухвалах зазначено, що враховуючи положення ч. 4 ст. 286 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний невідкладно розглянути клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347 - 363 КПК України.

Враховуючи наведені вище висновки щодо застосування норм права, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для дослідження усієї сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, встановлення наявності або відсутності події і складу інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення та вини обвинуваченого у його вчиненні.

Щодо строків давності

Виходячи з положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, виходячи з положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином, станом на час подачі клопотання закінчились строки давності, передбачені ст. 49 КК України.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в ухвалах Верховного Суду від 14.09.2020 року по справі № 93/1843/16-к, від 20.08.2020 року по справі № 661/4717/15-к, від 24.02.2020 року по справі № 466/5490/17, матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України.

Оскільки початком перебігу строку давності є день, коли кримінальні правопорушення було вчинено, то в даному кримінальному правопорушенні перебіг строку давності розпочався, з вересня 2014 року, тобто з дати вчинення кримінального правопорушення минуло більше десяти років.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для звільнення ОСОБА_4 - від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Щодо інших питань

Питання про долю документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 284-286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності задовольнити.

Об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002758 від 23.08.2014 року та № 0000018 від 22.04.2015, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України закрити на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Речові докази, а саме: 2 фото на аркушах формату А4 про отримання карток ОСОБА_9 (2 аркуша), копія заяви (1 аркуш), оптичний диск формату СД - К № № иС-И-80М з фото матеріалами, виписка по рахунку № НОМЕР_1 за період з 04.11.2008 по 04.11.2008 (1 аркуш), № НОМЕР_2 за період з 30.04.2010 по 02.06.2013 (1 аркуш), № НОМЕР_2 за період з 31.12.2010 по 06.02.2013 (4 аркуші), № НОМЕР_2 за період з 30.04.2010 по 10.09.2014 (2 аркуші), № НОМЕР_1 за період з 04.11.2008 по 04.11.2008 (1 аркуш), № НОМЕР_3 за період з 30.04.2010 по 06.07.2014 (9 аркушів), № НОМЕР_4 за період з 30.04.2010 по 15.10.2014 (З аркуші), № НОМЕР_5 за період з 07.11.2008 по 20.07.2012 (29 аркушах), № НОМЕР_6 за період з 26.07.2012 по 15.10.2014 (8 аркушах), вилучені 21.10.2014 року копію паспорту ОСОБА_7 копію анкети заявники (2 аркуша), оптичний диск формату СД-Р з фотоматеріалами, виписка по рахунку № 4405-8823 1054-5227 на 5 арнушах, НОМЕР_7 (4 аркуша), № № НОМЕР_8 (32 аркуша), НОМЕР_9 (2 аркуша), № НОМЕР_10 (6 аркушів), № НОМЕР_11 (2 аркуша), № НОМЕР_12 (2 аркуша), № НОМЕР_13 (2 аркуша), вилучені 21.10.2014 року речі, а саме : копія паспорту ОСОБА_10 (2 аркуша), копія анкета заявника (2 аркуша), оптичний диск формату СД - з фото матеріалами, виписка по рахунку № НОМЕР_14 (4 аркуша), № НОМЕР_15 (2 аркуша), № НОМЕР_16 (2 аркуша), № НОМЕР_17 (1 аркуш), № НОМЕР_18 (1 аркуш), № НОМЕР_19 (1 аркуш), СД диск з написом № 3647, СД диск з написом № 3464 залишити в матеріалах кримінального провадження

Документи, долучені до матеріалів судового провадження зберігати в матеріалах судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст ухвали проголошено в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 22.09.2025 року о 16 год 45 хв.

Суддя ОСОБА_12