Справа № 308/4141/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Закарпатської обласної військової адміністрації ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 (у режимі відео конференції);

її захисника ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000024 від 09.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 09.04.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України.

В матеріалах справи міститься клопотання представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна. В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що 24.05.2024 року слідчим суддею Перечинського районного суду Закарпатської області по справі №304/1012/24 в рамках кримінального провадження №0000024 від 09.04.2024 року за результатом розгляду клопотання прокурора винесено ухвалу, відповідно до якої накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :10:010:0011, площею 1,6870 га, що належить на праві власності ОСОБА_7 , заборонивши розпоряджатися та користуватися даним майном.

Вказує, що як на підставу для накладення арешту на майно зазначено, що посадовими особами ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області у серпні 2016 року незаконно, умисно, погоджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :10:010:0011, площею 1,6870 га, із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Коритнянської сільської ради Ужгородського району. Фактично земельна ділянка за кадастровим номером :10:010:0011 розташована по вулиці Болгарській у місті Ужгороді та відповідно до матеріалів містобудівної документації відноситься до земель промисловості та на ній знаходиться ставок.

Крім іншого, прокурор зазначав, що за нормами земельного законодавства земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються у користування (оренду) на земельних торгах, тобто земельна ділянка з кадастровим номером :10:010:0011 підлягала продажу на таких торгах, а не передачі безоплатно у приватну власність третіх осіб. 26.04.2024 року зазначена земельна ділянка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні на тій підставі, що вона є матеріальним об`єктом, який буде використано як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також об`єктом кримінально протиправних дій.

Заявник вважає, що арешт належної ОСОБА_7 земельної ділянки за кадастровим номером :10:010:0011 є необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки в ході досудового розслідування кримінального провадження зі сторони заявника надано, а стороною обвинувачення отримано достатню кількість доказів які підтверджують, що вказана земельна ділянка жодним чином не може відповідати ознакам речового доказу вчинення злочину.

Згідно фактичних обставин справи вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером :10:010:0011 належить ОСОБА_7 на праві приватної власності, відноситься до земель сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення особистого селянського господарства, цільове призначення - 01.03 Для ведення особистого селянського господарства, розташована за межами населеного пункту на території Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Заявник наголошує, що з аналізу письмових доказів, які були надані органу досудового розслідування чітко вбачається, що належна ОСОБА_7 земельна ділянка за кадастровим номером :10:010:0011 розташована саме на території Коритнянської сільської ради, знаходиться в контурі №38 «Сіножаті», площа 3.1 га та являється суміжною до земельних ділянок промислової зони в контурі №37, 39 та 40 - землі бази «Укрнафотогазбуд» площа 7,8 га «Закарпатгаз» площа 0,2 га та автобази площею 1.9 га., відноситься до земель сільськогосподарського призначення та не тільки не накладається на межі міста Ужгород, але і навіть не межує із ними.

Земельна ділянка за кадастровим номером :10:010:0011 межує виключно із одними землями - загального користування та землями запасу. Більше того навіть самим викопіюванням плану міста Ужгород підтверджується, що межа міста проходить по вулиці Болгарській не накладаючись на межу земельної ділянки за кадастровим номером :10:010:0011. Факт розміщення належної ОСОБА_7 земельної ділянки за кадастровим номером :10:010:0011 в межах сільськогосподарських угідь «сіножаті» контуру №38 підтверджується не тільки викопіюванням з плану землекористування Коритнянської сільської ради, сформованого Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області, викопіювання з плану міста Ужгород, але і технічним звітом із землекористування щодо топографо-геодезичного знімання виконаного ФОП ОСОБА_9 .

Викладені обставини спростовують твердження, що земельна ділянка за кадастровим номером :10:010:0011 віднесена до земель промисловості. Подані на розгляд матеріали кримінального провадження як не містили, так і по сьогоднішній день не містять будь-яких доказів того, що вказана земельна ділянка знаходиться в межах земель промисловості територіальної громади міста Ужгород, а від так була виділена у власність заявника з порушеннями.

Крім того, факт накладення земельної ділянки за кадастровим номером :10:010:0011 у відповідності до Індексної кадастрової карти на землі, що передбачені для обслуговування об`єктів промисловості не був встановлений експертом в ході проведення експертного дослідження, за результатом якого було складено висновок від 07.10.2024 року №2276-Е.

Отже, оскільки у 2002 році Часлівська сільська рада з центром у селі Часлівці була утворена шляхом виведення цього села зі складу Коритнянської територіальної громади, то підстави для затвердження та/або погодження Ужгородською районною радою меж Коритнянської сільської ради згідно проекту формування територій були відсутні оскільки межі Коритнянської сільської ради залишалися незмінними.

Необхідність у здійсненні названого органом досудового розслідування погодження меж Коритнянської сільської ради згідно проекту формування територій розробленого КП «Меридіан» могло мати місце виключно у випадку нового формування територій Коритнянської сільської ради та/або внесення змін в існуючі межі громади, що в даному випадку зроблено не було. Після утворення Часліської сільської ради шляхом її виведення зі складу Коритнянської сільської ради, межі Коритнянської сільської ради продовжили ісунувати в межах, які і були встановлені до утворення/виведення Часлівської сільської ради.

Тому, з огляду на вказане, а також долучені ОСОБА_7 згідно поданих клопотань від 19.09.2024 року, 25.10.2024 року та 31.10.2024 року письмові докази, земельна ділянка за кадастровим номером :10:010:0011 як до її формування, так і після, весь час перебувала в межах Коритнянської територіальної громади, навіть до моменту виведення зі складу такої Часлівської сільської ради.

Земельна ділянка за кадастровим номером :10:010:0011 в межах територіальної громади міста Ужгород ніколи не перебувала, до земель промисловості не відносилась, була сформована із земель запасу - сіножаті, та згідно проекту землеустрою щодо формування території Коритнянської сільської ради та Часлівської сільської ради, фрагменту картографічного матеріалу встановлення меж Коритнянської сільської ради та Часлівської сільської ради а також викопіюванням плану міста Ужгород, розташована в межах Коритнянської сільської ради, межує із землями загального користування - дорогою по вулиці Болгарській, а від так проект землеустрою щодо її відведення у власність ОСОБА_7 був розроблений та погоджений згідно вимог діючого законодавства.

На підставі наведеного, просить скасувати арешт належного ОСОБА_7 майна, накладеного в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000024 від 09.04.2024 року згідно ухвали Перечинського районного суду Закарпатської області від 24.05.2024 року по справі №304/1012/24, а саме: земельну ділянку за кадастровим номером :10:010:0011, площею 1,687 га.

В матеріалах справи міститься клопотання прокурора про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні.

У поданому клопотанні прокурор зазначає, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду начальника управління Держгеокадастру в Ужгородському районі, перебуваючи у службовому приміщенні управління Держгеокадастру в Ужгородському районі, яке знаходилося в м. Ужгород, пл. Шандора Петефі, 14, 6 поверх, діючи умисно, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді земельної ділянки ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що проект землеустрою щодо відведення у власність останньої земельної ділянки містить недостовірні відомості в частині категорії земель та юридичного статусу земельної ділянки, маючи відповідні повноваження та об`єктивну можливість перевірити достовірність відомостей у фонді документації із землеустрою, 17.05.2016 безпідставно посвідчила, а саме скріпила своїми підписами та відтисками печатки Управління офіційний документ, без якого затвердження проекту із землеустрою та передача земельної ділянки у приватну власність були не можливі, затвердила висновок Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі за результатами розгляду проекту відведення земельної ділянки у власність громадянки ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства за №223/41-16 від 17.05.2016, до якого внесено завідомо неправдиві відомості про характеристику земельної ділянки, а саме віднесення її до коду КВЦПЗ 01.03 (для ведення особистого селянського господарства) із земель сільськогосподарського призначення, а також про можливість передачі земельної ділянки у власність.

Як наслідок, 19.08.2016 наказом №2510, з урахуванням позитивного висновку територіального органу центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, а саме Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі Закарпатської області, які скріплені підписом ОСОБА_5 та відтиском печатки Управління, та які є невід`ємною частиною проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, вказаний проект відведення земельної ділянки затверджено та передано у приватну власність громадянки ОСОБА_7 земельну ділянку з кадастровим номером :10:010:0011 площею 1,6870 га. із земель сільськогосподарського призначення державної власності (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель - 01.03) розташовану за межами населеного пункту на території Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Прокурор вказує, що арештоване майно, а саме вищевказана земельна ділянка відповідає критеріям, визначеним статтею 100 Кримінального процесуального кодексу України та може без шкоди для кримінального провадження бути передане в управління Національному агентству.

У зв`язку з чим, прокурор просить передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління у порядку та на умовах, визначених статтями 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» земельну ділянку, на яку під час досудового розслідування кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України накладено арешт, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :10:010:0011, площею 1,6870 га, яка належить на праві власності ОСОБА_7 .

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання представника власника майна та підтримав заявлене ним клопотання про передачу в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів майна, на яке накладено арешт.

Захисник обвинуваченої заеперчив щодо задоволення клопотання прокурора та підтримав клопотання адвоката ОСОБА_8 щодо скасування арешту майна.

Обвинувачена у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника.

Представник Закарпатської обласної військової адміністрації заеперечив щодо скасування арешту майна та підтримав позицію прокурора про передачу в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів майна, на яке накладено арешт.

Представника ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав заявлене ним клопотання про скасування арешту майна та заперечив проти передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління земельну ділянку з підстав та мотивів, викладених у поданих ним запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 24.05.2024 накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :10:010:0011, площею 1,6870 га, що належить на праві власності ОСОБА_7 , заборонивши розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Мотивуючи ухвалу про накладення арешту на земельну ділянку слідчий суддя вказав, що прокурором доведено, що зазначене майно відповідно до положень ст. 170 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, постановою детектива від 26 квітня 2024 року визнано речовим доказом, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки може бути використаний як доказ події кримінального правопорушення, доведення вини осіб, які його вчинили, та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування кримінального провадження.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування арешту майна заявник зазначає, що земельна ділянка за кадастровим номером :10:010:0011 в межах територіальної громади міста Ужгород ніколи не перебувала, до земель промисловості не відносилась, була сформована із земель запасу - сіножаті, та згідно проекту землеустрою щодо формування території Коритнянської сільської ради та Часлівської сільської ради, фрагменту картографічного матеріалу встановлення меж Коритнянської сільської ради та Часлівської сільської ради а також викопіюванням плану міста Ужгород, розташована в межах Коритнянської сільської ради, межує із землями загального користування - дорогою по вулиці Болгарській, а від так проект землеустрою щодо її відведення у власність ОСОБА_7 був розроблений та погоджений згідно вимог діючого законодавства

Одночасно, обґрунтовуючи клопотання про передачу в управління майна прокурор посилається на норми абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України та Закон України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

За приписами абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом».

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що обіймаючи посаду начальника управління Держгеокадастру в Ужгородському районі, перебуваючи у службовому приміщенні управління Держгеокадастру в Ужгородському районі, яке знаходилося в м. Ужгород, пл. Шандора Петефі, 14, 6 поверх, діючи умисно, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді земельної ділянки ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що проект землеустрою щодо відведення у власність останньої земельної ділянки містить недостовірні відомості в частині категорії земель та юридичного статусу земельної ділянки, маючи відповідні повноваження та об`єктивну можливість перевірити достовірність відомостей у фонді документації із землеустрою, 17.05.2016 безпідставно посвідчила, а саме скріпила своїми підписами та відтисками печатки Управління офіційний документ, без якого затвердження проекту із землеустрою та передача земельної ділянки у приватну власність були не можливі, затвердила висновок Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі за результатами розгляду проекту відведення земельної ділянки у власність громадянки ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства за №223/41-16 від 17.05.2016, до якого внесено завідомо неправдиві відомості про характеристику земельної ділянки, а саме віднесення її до коду КВЦПЗ 01.03 (для ведення особистого селянського господарства) із земель сільськогосподарського призначення, а також про можливість передачі земельної ділянки у власність.

Як наслідок, 19.08.2016 наказом №2510, з урахуванням позитивного висновку територіального органу центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, а саме Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі Закарпатської області, які скріплені підписом ОСОБА_5 та відтиском печатки Управління, та які є невід`ємною частиною проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, вказаний проект відведення земельної ділянки затверджено та передано у приватну власність громадянки ОСОБА_7 земельну ділянку з кадастровим номером :10:010:0011 площею 1,6870 га. із земель сільськогосподарського призначення державної власності (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель - 01.03) розташовану за межами населеного пункту на території Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Так, формулювання обвинувачення стосується дій обвинуваченої ОСОБА_5 , пов`язаних з відведенням земельної ділянки з кадастровим номером :10:010:0011 площею 1,6870 га. громадянці ОСОБА_7 .

У поданому клопотанні майно, яке прокурор просить передати в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, належить ОСОБА_7 , яка є третьою особою у кримінальному провадженні. Суд вказує, що усі необхідні дії та експертизи із земельною ділянкою з кадастровим номером :10:010:0011 проведені, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 скеровано для розгляду до суду та проводиться підготовче судове засідання.

На переконання суду, незрозумілим є взаємозв`язок між заявленим клопотанням та пред`явленим обвинуваченням, адже усі заходи щодо арешту майна та його збереження шляхом передачі в управління Агентству мають бути спрямовані саме на перешкоджанню можливим неправомірним діям обвинуваченої та/або третіх осіб. Якщо прокурор вважає, що саме з боку власника ОСОБА_7 вчиняються якісь дії неправомірного характеру щодо земельної ділянки, яка згідно тверджень прокурора відведена з порушенням, то захист такої земельної ділянки від неправомірних дій інших осіб має відбуватися не в рамках цього кримінального провадження, а в іншій спосіб, шляхом ініціювання прокурором іншого цивільного чи кримінального провадження відносно осіб, які на його думку, вчиняють незаконні дії.

Також питання про застосування спеціальної конфіскації відносно вказаної земельної ділянки, виходячи з визначення самої спеціальної конфіскації та її мети (ст. 96-1 КПК України), не постає із формулювання обвинувачення та клопотання прокурора.

З цих самих підстав суд вважає помилковими твердження прокурора, що незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству земельної ділянки та в результаті невжиття заходів збереження арештованого майна утруднить або зробить неможливим застосування негативних наслідків до обвинуваченої у разі винесення обвинувального вироку стосовно останньої, а у разі винесення виправдувального вироку може стати порушенням прав теперішнього власника земельної ділянки у вигляді втрати вартості майна за час його перебування під арештом, що в обох випадках унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.

Суд не погоджується з доводами прокурора про те, що накладення арешту на майно у даному провадженні є об`єктивно необхідним та спрямоване на забезпечення досягнення завдань кримінального провадження, та не вбачає жодних законних підстав для передачі земельної ділянки в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Суд зауважує, що прокурором у поданому клопотанні не доведено мети забезпечення збереження економічної вартості земельної ділянки чи збільшення її вартості та суду не надано доказів на підтвердження втрати економічної вартості такого нерухомого майна або необхідність вчинення дій щодо збільшення її вартості. ОСОБА_7 в межах кримінального проводження №0000024 не перебуває в процесуальному статусі обвинуваченої або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченої.

Так, судом встановлено, власником земельної ділянки з кадастровим номером :10:010:0011, площею 1,6870 га, є ОСОБА_7 .

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 №475/97-ВР, зокрема, статтею 1 визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

За нормою пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приймаючи до уваги те, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :10:010:0011, площею 1,6870 га, є ОСОБА_7 , яка є третьою особою у кримінальному провадженні, арешт майна не було накладено з метою забезпечення спеціальної конфіскації, з часу накладення арешту на майно минув тривалий час, суд приходить до висновку, що відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження та накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 174, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Клопотання представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 24.05.2024 року у вигляді заборони користування та розпорядження на земельну ділянку з кадастровим номером :10:010:0011, площею 1,6870 га, що належить на праві власності ОСОБА_7 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , рнокпп НОМЕР_2 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1