Єдиний унікальний номер: 448/680/21
Провадження № 1-кп/448/21/25
У Х В А Л А

судового засідання

17.10.2025 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши відкрите судове засідання в залі суду в м. Мостиська по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000044 від 16.01.2021 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.191 КК України,

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про визнання доказу очевидно недопустимим,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_9 ,

захисник обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

І. Суть клопотання

1. В провадженні Мостиського районного суду Львівської області на розгляді наявне вказане кримінальне провадження, яке перебуває на стадії дослідження доказів сторони обвинувачення, згідно ухваленого обсягу та порядку дослідження доказів, який згідно ухвали суду від 10.07.2024 був змінений згідно письмового клопотання прокурора (Т.2 а.с. 223-224).

2. Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про визнання доказу очевидно недопустимим, а саме протоколу обшуку господарського двору (колишнього колгоспу) координати 49°42?22.9?№ 22°59?16.2?Е, що в селі Гусаків Мостиського району, Львівської області від 26 березня 2020 року, складений слідчим Першого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_11 в ході якого було проведено обшук автомобіля марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 та причепу д.н.з. НОМЕР_2 та вилучено колоди породи дуб в кількості 39 штук.

3. В обгрунтування поданого клопотання покликається на те, що стороною обвинувачення, як доказ вини ОСОБА_6 , поданий до суду зазначений протокол, підставою проведення якого була Ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 25 березня 2020 року, в резолютивній частині якої, зазначено, що ухвала надає право на проникнення на територію господарського двору (колишнього колгоспу) координати 49°42'22.9'' 22°59'16.2"Е, що в селі Гусаків Мостиського району, Львівської області, у тому числі в підсобних та інших приміщеннях лише один раз.

Вважає, що протокол обшуку від 26 березня 2020 року на території в с. Гусаків, щодо обшуку автомобіля марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіпу марки Коgеl SК-24 д.н.з. НОМЕР_3 , в якому знаходилися колоди породи дуб в кількості 39 штук слід визнати недопустимим доказом. Зазначає, що зі змісту протоколу обшуку від 26 березня 2020 року вбачається, що в ході проведення обшуку території, було виявлено: автомобіль марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходилися колоди породи дуб в кількості 39 штук, які були завантажені на вказаний автомобіль; 50 колод породи дуб, які перебували на території господарського двору. Під час здійснення обшуку на території, орган досудового розслідування без процесуального дозволу суду, всупереч вимогам закону, незаконно проникли в середину автомобіля та напівпричепа. В подальшому, після проведення обшуку автомобіля та причепа, ані слідчий, ані прокурор не звертались до слідчого судді з клопотання про надання дозволу на проведення такого обшуку.

Вказує, що частиною 3 ст. 233 КПК України визначено, що прокурор має право до постановлений ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, після здійсненого 26 березня 2020 року працівниками правоохоронного органу обшуку автомобіля марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіпу марки Коgel SК-24 д.н.з. НОМЕР_3 в с.Гусаків, орган досудового розслідування не звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. В матеріалах досудового розслідування відсутня ухвала слідчого судді про надання дозволу слідчому на проведення обшуку автомобіля марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепа марки Коgel SК-24 д.н.з. НОМЕР_4 та речей, які знаходились в середині.

Вважає, що неотримання відповідного процесуального рішення слідчого судді за результатами такого обшуку, є порушенням вимог кримінального процесуального закону та Конституції України, що узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2018 року справа N623/4131/15-к.

Вказує, що автомобіль марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп марки Коgel SК-24 д.н.з. НОМЕР_4 є іншим володінням особи, та дії органу досудового розслідування під час проведеного обшуку є протиправними, та як відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 автомобіль марки «Рено» д.н.з НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_12 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 спеціалізований напівпричіп марки Kogel SK- 24 д.н.з. НОМЕР_7 , належить на праві власності ОСОБА_13 . З врахуванням того факту, що ані слідчий, ані прокурор не звертались з клопотанням про надання дозволу слідчим суддею на проведення обшуку автомобіля та причепа, вважає, що слідчі дії були здійснені з порушенням вимог кримінального процесуального закону, передбачених, ч. 2 ст. 233 КПК України. Оскільки, були порушені конституційні права ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а саме проникнення до володіння осіб та проведення в них огляду чи обшуку без вмотивованого рішення суду.

З врахуванням вищенаведеного, вважає очевидно недопустимими докази, вилучені протоколом обшуку від 26 березня 2020 року в автомобілі марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіпу марки Коgel SК-24 д.н.з. НОМЕР_3 , та колоди породи дуб в кількості 39 штук, які були завантажені на причіп (а не на автомобіль, як це зазначено в протоколі обшуку від 26 березня 2020 року), з огляду на положення статей 86, 87 КПК України.

4. Прокурор 22.08.2024 подав письмове заперечення на клопотання захисника, в якому зазначив, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000044 від 16.01.2021 слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_11 , на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.03.2020, за участю захисника ОСОБА_10 , спеціаліста ОСОБА_14 , співробітників УСР у Львівській області ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а також ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 26.03.2020 проведений обшук на території господарського двору (колишнього колгоспу) - координати 49/22/22.9N 22/59/16.2S, що в селі Гусаків Мостиського району Львівської області, за результатами якого вилучений автомобіль «Renault Magnum», р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом KOZEL д.н.з. НОМЕР_8 та 39 колод деревини, які перебували всередині автомобіля.

Незважаючи на те, що згідно ч. 6 ст. 236 КПК України, слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право відкривати закриті приміщення, сховища. речі, долати системи логічного захисту, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити чи зняти (деактивувати) систему логічного захисту або обшук здійснюється за відсутності осіб, зазначених у частині третій цієї статті, сторона обвинувачення стверджує, що будь-якого проникнення представників сторони обвинувачення до автомобіля марки «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_9 із напівпричіпом KOZEL д.н.з. НОМЕР_2 у ході обшуку 26.03.2020 не відбувалось. Це підтверджується тим, що: стосовно кабіни автомобіля марки «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_9 , то представники сторони обвинувачення туди не проникали у зв?язку із відсутністю такої потреби, будь-які предмети, речі, чи документи з кабіни автомобіля не вилучались; стосовно напівпричіпа KOZEL д.н.з. НОМЕР_2 , то з фототаблиці до протоколу огляду місця події від 25.03.2020, яка досліджена у судовому засіданні, чітко видно, що напівпричіп повністю завантажений деревиною і проникнути у вказаний напівпричіп фізично неможливо, тим більше, провести заміри довжини, діаметру та визначити сортність кожної із 39 наявних у вказаному автомобілі колод.

Сторона обвинувачення стверджує, що колоди були добровільно, на пропозицію представників сторони обвинувачення, вивантажені з напівпричепа на територію господарського двору, де і проводились заміри.

Про добровільність вивантаження свідчить відсутність слідів зламу дверей напівпричіпа KOZEL д.н.з. НОМЕР_2 , застосування для вивантаження колод спецтехніки та працівників ФОП ОСОБА_4 , відсутність зауважень до протоколу обшуку з боку учасників слілчої лії. у тому числі адвоката ОСОБА_20 , а також обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

За відсутності добровільної згоди і добровільного вивантаження деревини з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було б фізично неможливо провести заміри кожної з колод, оскільки представники сторони обвинувачення на той час не володіли відповідною спецтехнікою для такого вивантаження.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо незаконного проникнення до автомобіля марки «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_10 із напівпричіпом KOZEL д.н.з. НОМЕР_2 , чи порушення будь-яких конституційних прав осіб, дійсності не відповідають.

ІІ. Позиція осіб, які беруть участь у справі

5. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_21 та його захисник адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні, просили дане клопотання задовольнити.

6. Обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вказане клопотання підтримали.

7. Захисник обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 підтримав клопотання про визнання протоколу обшуку очевидно недопустимим доказом, вказав, що крім наведених захисником ОСОБА_7 обставин, даний протокол обшуку містить інші порушення, які суперечать вимогам процесуального закону, які встановлюють порядок проведення процесуальної дії обшуку та складення протоколу про його проведення.

8. Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_9 просив задовольнити клопотання захисника про визнання доказу очевидно недопустимим.

9. Прокурор заперечив клопотання адвоката ОСОБА_7 , надав пояснення, аналогічні викладеним у письмовому запереченні, вважає доводи, викладені захисником обвинуваченого необгрунтованими.

10. Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, учасники кримінального провадження не заперечили проти розгляду даного клопотання без його участі.

11. Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дійшов такого висновку.

ІІІ. Положення закону, якими Суд керується та висновок Суду

12. За змістом ст. 84 КПК України,доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

13. У відповідності до ч. 1ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

14. Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

15. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

16. Відомості, матеріали та інші фактичні дані, отримані органом досудового розслідування в непередбаченому процесуальним законом порядку чи з його порушенням, є очевидно недопустимими, а це відповідно до ч. 2ст. 89 КПК тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Зазначене правило застосовується і щодо доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ст. 87 КПК України) за умови підтвердження сторонами кримінального провадження їх очевидної недопустимості. В іншому випадку, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

17. При наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: (1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи (2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

18. При визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу (постанова ККС ВС від 25.09.2018 у справі № 210/4412/15-к). Щодо існування інших (умовних) підстав для визнання доказів недопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальному провадженні з`ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвели і чи є ці наслідки незворотними (тобто такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду). Якщо мова йде про визнання доказів, отриманих під час слідчих (розшукових) дій, недопустимими, це здебільшого стосується наявності сумнівів у достовірності відомостей, отриманих в результаті їх проведення (постанова ККС ВС від 05.08.2020 у справі №334/5670/18).

19. Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

20. В обгрунтування клопотання про визнання очевидно недопустимим доказу протоколу обшуку від 26 березня 2020 року, сторона захисту покликається на те, що процесуальна дія проведена з порушенням порядку встановленого КПК, а саме: без процесуального дозволу слідчого судді на обшук автомобіля та напівпричепа, крім того, протокол обшуку містить інші порушення, які суперечать вимогам процесуального закону, які встановлюють порядок проведення процесуальної дії обшуку та складення протоколу про його проведення,відтак є очевидно недопустимим в силу положень КПК України та не підлягає дослідженню в судовому засіданні.

21. Заслухавши мотиви і доводи сторони захисту, Суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_21 адвоката ОСОБА_7 про визнання доказу сторони обвинувачення очевидно недопустимим зводиться до оцінки процесуальних порушень стороною обвинувачення, вчинених, на думку захисту, під час проведення досудового розслідування.

22. Разом з тим, вказаний доказ може бути визнаний недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження кожного доказу в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

23. Вирішення питання щодо очевидної недопустимості доказу на цій стадії судового провадження без дослідження всіх доказів у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, на думку суду - є передчасним, а тому відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 84-89, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1. В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про визнання доказу очевидно недопустимим, а саме протоколу обшуку господарського двору (колишнього колгоспу) координати 49°42?22.9?N 22°59?16.2?Е, що в селі Гусаків Мостиського району, Львівської області від 26 березня 2020 року, складений слідчим Першого слідчого відділу (Відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_11 в ході якого було проведено обшук автомобіля марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 та причепу д.н.з. НОМЕР_2 та вилучено колоди породи дуб в кількості 39 штук відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 22 жовтня 2025 о 09.00 год.

Суддя ОСОБА_22