Справа № 953/8576/25
Провадження № 1-кп/953/941/25
В И Р О К
25 вересня 2025 року м. Харків
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Харків, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою з інвалідністю, не є військовослужбовцем, неодружений, не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, із середньою спеціальною освітою, не працевлаштований, який в силу ст. 89 КК України не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України, -
ОСОБА_4 у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство по відношенню до свого батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким він разом проживає в одній квартирі, що призвело до психологічних страждань останнього, а також погіршення якості життя останнього, що виразилось у формі втрати енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку.
Так, 11.05.2024 близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого батька, ОСОБА_5 , що полягало у висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, кидався у бійку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого. За вказані дії постановою Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2025 ОСОБА_4 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 340,00 грн (триста сорок гривень).
Так, 16.05.2025 близько 12 години 45 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство, щодо свого батька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом із ним: висловлював погрози та образи, чим було завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілого. За вказані дії постановою Київського районного суду м. Харкова від 03.06.2025 ОСОБА_4 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. З ст.173-2 КУпАП, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин.
Таким чином, будучи особою, яка неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, за ст.173-2 КУпАП та до кримінальною відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку зі спричиненням умисних легких тілесних ушкоджень своєму батьку ОСОБА_5 , з якою винний перебуває у близьких відносинах, ОСОБА_4 вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я за наступних обставин.
Так, 21.07.2025 приблизно о 01 годині 16 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер та наслідки своїх протиправних дій і бажаючи їх настання, вчинив фізичне та психологічне насильство по відношенню до свого батька ОСОБА_5 , що виражалося у вигляді словесних образ, які полягали у висловлюваннях на його адресу нецензурною лайкою, ображав та погрожував фізичною розправою останньому. Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_5 постійно піддається залякуванням, приниженням, психологічним стражданням, перебуває у стані емоційного пригнічення, суттєво погіршилася якість його життя, у нього спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав. Підтвердив, що наведені в обвинуваченні всі обставини вчинення злочину встановлено, а також наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Вважає можливим обмежитись його допитом та застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України, оскільки висунуте обвинувачення йому цілком зрозуміле, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.
Прокурор підтримала обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України. Просила суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна його заява, в якій він просить проводити судовий розгляд у його відсутність, призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого немає.
Суд, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим за ст.126-1 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 . При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Відтак, у даному випадку відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.
Отже, суд вважає обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України, як домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи.
При з`ясуванні даних про особу обвинуваченого, судом встановлено, що він притягався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України є несудимий, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою він перебуває у близьких відносинах.
При призначенні покарання суд зважає на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який згідно ст.12 КК України є нетяжким, визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, позицію потерпілого, який не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку щодо призначення обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ст. 126-1 КК України.
Відповідно до ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
Виходячи з аналізу вказаної норми закону, структура покарання у виді пробаційного нагляду полягає у накладені певних обов`язків на винного з визначенням строку у продовж якого засуджений має виконувати вказані обов`язки.
Отже, призначення покарання у виді пробаційного нагляду не може існувати без встановлення відповідних обов`язків
Крім того, враховуючи систематичність вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 домашнього насильства щодо потерпілого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що з метою необхідності зміни насильницької поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 у майбутньому та формування у нього неагресивної моделі поведінки у стосунках, як з потерпілим, так і з оточуючими, до обвинуваченого слід застосувати обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направлення для проходження програми для кривдників.
Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Доказів на підтвердження існування процесуальних витрат суду не надано.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні відсутній
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, направити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Попередити ОСОБА_4 , що у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду настає відповідальність за ч.3 ст.389 КК України, яка передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1