КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/9577/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву про відвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у апеляційному провадженні за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про звільнення з-під варти, у зв`язку з перебуванням під вартою, що перевищує граничний дванадцятимісячний строку перебування під вартою.

Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Цією ж ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 06.02.2026 року включно.

Не погоджуючись із таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 12 грудня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №757/62404/25-к, провадження 11-сс/824/9577/2025 між суддями Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року у справі визначено колегію суддів для розгляду судової справи у складі: головуючої судді - ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

18.12.2025 року, до початку розгляду апеляційної скарги по суті до Київського апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід, в якій останній просить відвести суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від участі у розгляді апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року у справі №757/62404/25-к; а матеріали апеляційного провадження №11-сс/824/9577/2025 (унікальний номер справи 757/50209/25-к) передати до управління забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду для здійснення повторного розподілу у порядку, визначеному ст. 35, ч. 3 ст. 82 КПК України.

В обґрунтування заяви захисник посилається на те, що колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_9 приймалося рішення за результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000663 від 19 грудня 2013 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року у справі №757/29535/24-к про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 29 липня 2024 року ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім цього, колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_9 приймалося рішення за результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002733 від 17 грудня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2025 року у справі №757/5978/25-к про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 19 березня 2025 року ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2025 року залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Також, колегією суддів у складі головуючого ОСОБА_4 , суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_2 постановлено ухвалу Київського апеляційного суду від 19 червня 2024 року у справі № 761/19202/24, якою відмовлено у задоволенні поданої в інтересах ОСОБА_7 апеляційної скарги та залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року про продовження останньому строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000034 від 11 серпня 2023 року.

Заявник зауважує, що судді ОСОБА_2 та ОСОБА_4 неодноразово брали участь у розгляді апеляційних скарг захисника ОСОБА_6 на ухвали про застосування чи продовження тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні, поданих в інтересах ОСОБА_7 .

Крім цього, на думку заявника, упередженість даних суддів підтверджується тим, що ухвалою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року у справі №757/40405/25-к у кримінальному провадженні №0002733 від 17 грудня 2024 року (за апеляційною скаргою на одну з попередніх ухвал про продовження строку тримання під вартою) було задоволено заяву про відвід суддів Київського апеляційного суду ОСОБА_4 та ОСОБА_9 і відведено останніх від розгляду справи.

Також, ухвалою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року у справі № 757/50209/25-к у кримінальному провадженні № 0002733 від 17.12.2024 (за апеляційною скаргою на попередню ухвалу про продовження строку тримання під вартою) було задоволено заяву про відвід суддів Київського апеляційного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 і відведено останніх від розгляду справи.

На підставі зазначеного заявник вважає, що викладені обставини можуть вплинути на дотримання принципів об`єктивності та неупередженості при розгляді апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року, у зв`язку з чим судді ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підлягають відводу від вказаної апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши мотиви поданої заяви захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки наведені доводи у заяві про відвід дають підстави для висновку про обґрунтованість заявленого відводу, виходячи з наступного.

Підстави для відводу судді визначені у статті 75 КПК України. Зокрема суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 3 ст. 76 КК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 26 рішення Європейського суду з прав людини «Де Куббер проти Бельгії» (Заява № 9186/80) від 26 жовтня 1984 року «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

За змістом частини першої статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява №7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Згідно пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивній критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі. Так, ЄСПЛ розрізняє, чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Тобто, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

При цьому у справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: «Щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також бути безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього».

Враховуючи зазначене та практику Європейського суду з прав людини з даного питання, колегія суддів доходить висновку, що заява захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підлягає задоволенню за наведених вище обставин.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Заяву захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - задовольнити.

Відвести суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від участі у розгляді апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року.

Матеріали апеляційного провадження № 11-сс/824/9577/2025 (унікальний номер справи 757/62404/25-к) передати до управління забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду для здійснення повторного розподілу в порядку, визначеному ст. 35, ч. 3 ст. 82 КПК України.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4