Справа № 372/151/26
Провадження 1-кс-122/26
ухвала

Іменем України

29 січня 2026 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2026 року в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002235 від 31 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме на автомобіль марки "Volkswagen Touran", д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_4 , оскільки підстав для продовження арешту майна немає, так як всі необхідні слідчі дії за його участю завершені, а подальше утримання майна на арештованому майданчику є безпідставним та створює зайві витрати його власнику.

В судове засідання заявник та його представник не з`явилися в поданому клопотанні представник заявника просив проводити розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор, та слідчий в судове засідання не з`явилися, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подавали.

Перевіривши та дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що СВ Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002235, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

31.12.2025 року автомобіль марки «"Volkswagen Touran", н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0002235 від 31.12.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 08.01.2026 року у праві №372/151/26, в межах вищевказаного кримінального провадження клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області про арешт майна - задоволено. Накладено арешт на автомобіль марки «"Volkswagen Touran", н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_4 та визначено місце його зберігання за адресою: Київська обл. Обухівський р-н. м. Миронівка, вул. Соборності 139.

Станом на день подачі та розгляду клопотання про скасування арешту досудове розслідування кримінального провадження проводиться слідчим СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 2, п.п. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, встановлено наступне.

Арешт на майно було накладено в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0002235 від 31 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Однак, слідчому судді не подано переконливих доказів, які б об`єктивно підтверджували необхідність у скасуванні арешту. Таким чином, належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини, покладені в основу клопотання слідчому судді не подано.

За таких обставин, доводи клопотання не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, а тому залишились недоведеними.

З письмових пояснень та досліджених документів вбачається, що зазначене у клопотанні майно має правовий статус речового доказу, його збереження до закінчення досудового розслідування має суттєве значення для досягнення мети кримінального провадження.

Аналізуючи правові підстави клопотання слід прийняти до уваги, що з його змісту вбачається, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В межах цього судового розгляду не доведено обставини, які б вказували на те, що в подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба.

З огляду на викладене, скасування арешту з майна до закінчення проведення досудового розслідування може зашкодити досягненню мети кримінального провадження.

Відповідно до п.п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Факт наявності порушень прав чи законних інтересів особи, що звернулась із цим клопотання і які б підлягали судовому захисту, під час судового розгляду не доведено. Вимоги клопотання не ґрунтуються на законі.

Проаналізувавши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя вважає, що вищевказане майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що дане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, кримінальне провадження не закінчено й на даний час у ньому триває досудове розслідування, підстави з яких накладено арешт не відпали, а тому підстав для скасування арешту на майно слідчий суддя на даному етапі не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 131, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1