Справа №534/3169/25
Провадження №1-кс/534/490/25
У Х В А Л А

про повернення клопотання про арешт майна

24 листопада 2025 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000696 від 19.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

(1) Стислий зміст клопотання.

1.25.10.2025 прокурор Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні №0000696 від 19.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

2.Згідно з цим клопотанням прокурор просить накласти арешт на речові докази, а саме:

- телевізор марки «Meredian» LED-32D92, чорного кольору; приставку Т2 марки «Strong», чорного кольору, для телевізора; пульт марки «STR-8502», чорного кольору; повербанк, білого кольору, ємкістю 10000 mAh, зі встроєною сонячною панеллю; три зарядних шнури, білого кольору, для телефону; три зарядні USB блоки білого кольору.

3.Згідно з доводами клопотання, 19.11.2025 гр. ОСОБА_3 добровільно видав працівникам речі, про арешт яких подане клопотання.

4.Також зазначає, що 19.11.2025 у період часу з 22 год 47 хв до 23 год 32 хв було проведено огляд місця події та вказані речі було вилучено.

5. Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 від 20.11.2025 вказані речі визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

6.Посилаючись на норми частини 7 статті 237 КПК України зазначає, що вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном.

7.Застосування цього заходу кримінального провадження прокурор мотивує необхідністю:

- збереження речових доказів,

- збереження слідової інформації,

- а також проведення відповідних експертиз.

(2) Питання, яке вирішується слідчим суддею.

8.Перевіривши клопотання про арешт майна, слідчим суддею встановлено, що його подано без додержання вимог статті 171 КПК України, зважаючи на таке.

9.Згідно з частиною 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

10. Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

11.Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (частина 11 статті 170 КПК України).

12.Відповідно до частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

13.До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

(3) Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.

14.Згідно з частиною 3 статті 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

15.Слідчий суддя зазначає, що клопотання містить суперечливу інформацію щодо підстав отримання органом досудового розслідування речей, про арешт яких подане клопотання. Зокрема, у клопотанні:

16.Спочатку зазначено, що їх видав якийсь громадянин ОСОБА_3 , а потім, що їх вилучено під час огляду місця події (див пункти 3,4 цієї ухвали).

17.Водночас слід зауважити, що добровільна видача майна та вилучення майна під час оґляду є різними слідчими діями, результат проведення кожної з яких оформлюється відповідним процесуальним рішенням.

18.Наголошую, що до клопотання не додано документів, на підтвердження доводів стосовно проведення органом досудового розслідування означених слідчих дій.

19.Крім цього не зрозуміло зазначення місця події, начебто під час огляду якого вилучені цих речі.

20.Відтак, слідчий суддя не може кваліфікувати правовий статус речей, про арешт яких подане клопотання.

21.Клопотання прокурора стосовно необхідності арешту майна складається із цитування окремих норм кримінального процеуального закону щодо арешту майна та формального зазначення про збереження речових доказів.

22.Натомість відповідне обґрунтування необхідності арешту в клопотанні відсутнє (пункт 1 частини 2 статті 171 КПК України).

23.Зокрема, не зазначено які саме обставини підтверджують, що незастосування цього заходу призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Прокурор не надає доказів існування таких обставин.

24.Також у клопотанні відсутня інформація стосовно володільця майна, що належить арештувати.

25.Відсутність інформації про власника/володільця майна, на яке прокурор просить накласти арешт, унеможливлює розгляд клопотання у відповідності до вимог частини 1 статті 172 КПК України.

26.Зважаючи на це, слідчий суддя у відповідності до частини 3 статті 172 КПК України повертає прокурору клопотання про арешт майна для усунення недоліків.

27.Керуючись ст ст. 170,171,172,372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

1.Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000696 від 19.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна, повернути прокурору Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та встановити строк у сімдесят дві години для усунення його недоліків, перебіг якого починається з моменту отримання цієї ухвали.

2.Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5