Справа № 216/505/25
Провадження № 1-кп/216/482/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 кримінальне провадження № 0002199 від 18 жовтня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має початкову загальну освіту, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч. 1, 2 ст. 190 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з використанням мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy S10» та всесвітньої мережі «Інтернет» розмістив на сайті «ОЛХ» завідомо неправдиві повідомлення щодо продажу різного товару, наміру якого реалізовувати не мав, вводячи в оману покупців стосовно правдивості своїх намірів, після чого отримував перераховані ними грошові кошти в якості попередньої оплати за пропоновані ним товари на банківські картки різних осіб, які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_3 , якими останній в подальшому розпоряджався на власний розсуд.

Так, 29.06.2024 року оголошення ОСОБА_3 побачив ОСОБА_5 , який виявив заінтересованість умовами продажу сонячних панелей. Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, який виразився у повідомленні ОСОБА_5 неправдивої інформації про продаж сонячних панелей, ОСОБА_3 , діючи умисно, у ході листування з потерпілим у мессенжері «Viber», домовився про передоплату товару, яку необхідно здійснити на картковий рахунок АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_1 . ОСОБА_5 , будучи введеним в оману та погодившись на умови ОСОБА_3 щодо продажу товару, 29.06.2024 року близько 15.52 год. в якості передплати перерахував на вказаний картковий рахунок грошові кошти в розмірі 10 000 грн, якими ОСОБА_3 незаконно заволодів і розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди в указаному розмірі.

Крім того, 03.07.2024 року оголошення ОСОБА_3 побачив ОСОБА_6 , який виявив заінтересованість умовами щодо продажу ємкості для зберігання рідини «Єврокуб». Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, який виразився у повідомленні ОСОБА_6 неправдивої інформації про продаж ємкості для зберігання рідини «Єврокуб», ОСОБА_3 , діючи умисно, у ході листування з потерпілим у мессенжері «Viber», домовився про передоплату, яку необхідно здійснити на картковий рахунок АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_1 та картковий рахунок АТ «А-Банк» № НОМЕР_2 . ОСОБА_6 , будучи введеним в оману та погодившись на умови ОСОБА_3 щодо продажу товару, 03.07.2024 року в якості передплати перерахував на вказані карткові рахунки грошові кошти в розмірі 12 000 грн, якими ОСОБА_3 незаконно заволодів і розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди в указаному розмірі.

Разом з тим 10.07.2024 року оголошення ОСОБА_3 побачив ОСОБА_7 , який виявив заінтересованість умовами щодо продажу ємкості для зберігання рідини «Єврокуб». Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, який виразився у повідомленні ОСОБА_7 неправдивої інформації про продаж ємкості для зберігання рідини «Єврокуб», ОСОБА_3 , діючи умисно, у ході листування з потерпілим у мессенжері «Viber», домовився про передоплату, яку необхідно здійснити на картковий рахунок АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_3 . ОСОБА_7 , будучи введеним в оману та погодившись на умови ОСОБА_3 щодо продажу товару, 10.07.2024 року в якості передплати перерахував на вказаний картковий рахунок грошові кошти в розмірі 10 000 грн, якими ОСОБА_3 незаконно заволодів і розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди в указаному розмірі.

Також 06.10.2024 року оголошення ОСОБА_3 побачив ОСОБА_8 , який виявив заінтересованість умовами щодо продажу ємкості для зберігання рідини «Єврокуб». Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, який виразився у повідомленні ОСОБА_8 неправдивої інформації про продаж ємкості для зберігання рідини «Єврокуб», ОСОБА_3 , діючи умисно, у ході листування з потерпілим у мессенжері «Viber», домовився про передоплату, яку необхідно здійснити на картковий рахунок АТ «А-Банк» № НОМЕР_4 . ОСОБА_8 , будучи введеним в оману та погодившись на умови ОСОБА_3 щодо продажу товару, 06.10.2024 року в якості передплати перерахував на вказаний картковий рахунок грошові кошти в розмірі 15 200 грн, якими ОСОБА_3 незаконно заволодів і розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди в указаному розмірі.

Крім того, 14.10.2024 року оголошення ОСОБА_3 побачив ОСОБА_9 , який виявив заінтересованість умовами щодо продажу автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, який виразився у повідомленні ОСОБА_9 неправдивої інформації про продаж автомобіля, ОСОБА_3 , діючи умисно, у ході листування з потерпілим у мессенжері «Viber», домовився про передоплату, яку необхідно здійснити на картковий рахунок АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_5 . ОСОБА_9 , будучи введеним в оману та погодившись на умови ОСОБА_3 щодо продажу автомобіля, 14.10.2024 року в якості передплати перерахував на вказаний картковий рахунок грошові кошти в розмірі 45 000 грн, якими ОСОБА_3 незаконно заволодів і розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди в указаному розмірі.

Разом з тим 15.10.2024 року оголошення ОСОБА_3 побачив ОСОБА_10 , який виявив заінтересованість умовами щодо продажу картоплі. Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, який виразився у повідомленні ОСОБА_10 неправдивої інформації про продаж картоплі, ОСОБА_3 , діючи умисно, у ході листування з потерпілим у мессенжері «Viber», домовився про передоплату, яку необхідно здійснити на картковий рахунок АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_6 . ОСОБА_10 , будучи введеним в оману та погодившись на умови ОСОБА_3 щодо продажу картоплі, 15.10.2024 року в якості передплати перерахував на вказаний картковий рахунок грошові кошти в розмірі 12 800 грн, якими ОСОБА_3 незаконно заволодів і розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди в указаному розмірі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю і дав суду такі показання. Протягом 2024 року він виставляв на платформі «ОЛХ» оголошення про продаж різного майна, за яке просив потерпілих здійснити передплату. Гроші від потерпілих він отримував на різні банківські картки, які попередньо купував у раніше незнайомих йому осіб, у тому числі через месенджер «Телеграм». Водночас обвинуваченийзазначив, що більш конкретних деталей вчинених ним діянь він вже не пам`ятає через їх кількість і сплив часу, але ствердив, що в обвинувальному акті всі обставини викладено правильно та відповідають дійсності, будь-яких заборонених методів під час досудового розслідування, у тому числі фізичного та психологічного тиску, до нього не застосовувалось.

Давши такі показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд не досліджувати зібрані в матеріалах справи докази, оскільки він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю та не оспорює їх.

При ухваленні вироку обвинувачений ОСОБА_3 просив суд врахувати, що він беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за викладених вище обставин і кваліфікації, щиро кається в скоєному, жалкує про свої негативні вчинки, повністю визнає цивільний позов потерпілого та вважає справедливим покарання, яке йому просив призначити прокурор.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, подавши до суду цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання пред`явленого ним цивільного позову в повному обсязі та призначення обвинуваченому відповідного покарання.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, з будь-якими письмовими заявами чи клопотаннями протягом усього часу розгляду справи до суду не звертались, під час досудового розслідування та судового розгляду цивільні позови не пред`явили.

За таких обставин суд, заслухавши думку учасників судового провадження, визнав за можливе з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду за відсутності потерпілих.

Ураховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого та беззаперечну згоду всіх присутніх учасників судового провадження на скорочений порядок дослідження доказів, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також стосовно цивільного позову й процесуальних питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку. Перед визначенням такого порядку дослідження доказів судом було детально з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини, мотиву й мети та інших обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень. При цьому суд взяв до уваги, що обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи безумовно визнавав усі обставини справи й погоджувалися з кваліфікацією вчинених ним діянь, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому сумнівів у його волевиявленні не виникло. Переконавшись у добровільності та істинності позиції обвинуваченого й прокурора, судом було змістовно роз`яснено останнім, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченим і беззаперечно ним визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченнямдоведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 . Ці діяння містять такі склади кримінальних правопорушень:

- ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) (за епізодом з потерпілим ОСОБА_5 );

- ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно (за епізодами з потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ).

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкціях частин статті, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком і нетяжким злочином.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває.

Разом з тим суд бере до уваги, що завдана кримінальними правопорушеннями шкода потерпілим не відшкодована, але пред`явлений потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов обвинувачений ОСОБА_3 визнав у повному обсязі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, спосіб їх вчинення та наслідки, обстановку й мотиви скоєння злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, дані про його особу, зокрема, достатньо молодий вік (21 рік), стан здоров`я, відсутність попередніх судимостей, офіційної роботи, родини та утриманців, не перебування на обліках, не відшкодування потерпілим завданої майнової шкоди, визнання пред`явленого цивільного позову в повному обсязі, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також думку потерпілого ОСОБА_9 про призначення обвинуваченому відповідного покарання.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкцій чч. 1, 2 ст. 190 КК України та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, зважаючи на характер і ступінь тяжкості вчинених діянь, перед і пост кримінальну поведінку обвинуваченого, який у достатньо молодому віці вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліках не перебуває, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, повністю визнав пред`явлений цивільний позов і висловив намір найближчим часом відшкодувати завдану потерпілим шкоду, щиро розкаявся, висловив жаль з приводу вчиненого, критично ставиться до скоєного, засуджує свої негативні вчинки, готовий нести за це відповідальність і запевнив не допускати протиправної поведінки в майбутньому, тобто наявність такої сукупності обставин, яка істотно знижує ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства та із достатньою переконливістю свідчить про реальну можливість його виправлення без відбування призначеного покарання, а також ураховуючи думку прокурора про доцільність застосування в даному випадку положень ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне на підставі цієї норми кримінального закону звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, але в умовах здійснення належного контролю за його поведінкою й виконанням покладених на нього судом обов`язків під час такого звільнення, а також застосуванням протягом іспитового строку соціально-виховних заходів, необхідних для його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчинених діянь, їх небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений ОСОБА_3 належною поведінкою протягом іспитового строку довів своє виправлення.

Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з такого.

Частиною 2 ст. 127 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За частиною 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 визнав повністю та не заперечував проти його задоволення.

Вирішуючи питання щодо доведеності підстав та розміру заподіяної майнової шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, суд бере до уваги таке.

За вимогами цивільного позову потерпілий просив стягнути з обвинуваченого 45 230 грн на відшкодування майнової шкоди з урахуванням сплаченої комісії банку за перерахунок коштів.

Розмір завданої потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження та доданими до позову платіжними інструкціями банку.

Таким чином, судом установлено, що кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_9 було завдано майнової шкоди в заявленому ним розмірі, яка обвинуваченим ОСОБА_3 до цього часу добровільно не відшкодована.

За встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги потерпілого про відшкодування майнової шкоди є достатньо обґрунтованими, тому їх слід задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого майнову шкоду, завдану йому злочином, у розмірі 45 230 грн.

При вирішенні позовних вимог потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди суд враховує таке.

Сталою судовою практикою визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У позовній заяві потерпілий ОСОБА_9 посилається на те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 йому було завдано моральної шкоди у вигляді душевних страждань, яку він оцінює в 1 000 грн, виходячи з того, що з вини обвинуваченого в нього порушився психоемоційний стан, він втратив душевний і психічний спокій через протиправні дії стосовно нього, що в свою чергу вплинуло на звичайний для нього образ життя.

Ураховуючи встановлені в справі обставини, суд дійшов висновку, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 дійсно було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку із заволодінням грошовими коштами, вчинення протиправних дій стосовно нього та вжиттям заходів для поновлення своїх порушених прав.

З огляду на наведене, зважаючи на глибину душевних страждань потерпілого та позицію обвинуваченого, виходячи з принципів розумності, виваженості, справедливості та співмірності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди повністю, стягнувши з ОСОБА_3 на його користь 1 000 грн, що буде достатнім і необхідним розміром відшкодування завданої потерпілому моральної шкоди.

Арешт,накладений на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S10», мобільний телефон марки «iPhone 13», мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro», мобільний телефон марки «Nokia TA 1174» i банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , підлягає скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127-129, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому таке покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 45 230 (сорок п`ять тисяч двісті тридцять)грн на відшкодування майнової шкоди та 1 000 (одну тисячу) грн на відшкодування моральної шкоди, а всього 46 230 (сорок шість тисяч двісті тридцять)грн.

Скасувати арешт,накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S10», мобільний телефон марки «iPhone 13», мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro», мобільний телефон марки «Nokia TA 1174» i банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 .

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S10» - конфіскувати як засіб вчинення кримінальних правопорушень;

- мобільний телефон марки «iPhone 13», мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro», мобільний телефон марки «Nokia TA 1174», - повернути їх власникам;

- решту речових доказів і документів залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1