Справа № 583/2371/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого засідання в залі суду №5 у м. Охтирці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000098 від 25.05.2025 р., по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Орлянське, Васильківського району, Запоріжської області,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,не працюючого, одруженого, маючого повну середню - спеціальну освіту, раніше в силу вимог ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» №2229-VIII від 07.12.2017, спричинив тілесні ушкодження своїй дружині ОСОБА_5 .

Так, 24.05.2025 близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 перебували за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними на ґрунті сімейних відносин виник конфлікт.

Під час даного конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, штовхнув долонями в тулуб потерпілу ОСОБА_5 , внаслідок чого остання впала на землю. Після чого, ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_5 , яка перебувала в положенні сидячи на землі та, тримаючи в правій руці резиновий тапок фіолетового кольору, наніс ним три удари в область обличчя останньої.

У результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження: поверхневі садна обличчя. Відповідно до висновку експерта №251 від 27.05.2025 та пунктів 2.3.2.6, 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, дані тілесні ушкодження по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, так як мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів.

ОСОБА_4 , наносячи ОСОБА_5 тілесні ушкодження, усвідомлював протиправність своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення анатомічної цілісності тканин тіла потерпілої та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

30.05.2025 р. до суду надійшов обвинувальний акт, разом з письмовою угодою про примирення, яка укладена 30.05.2025 р. між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 визнає себе повністю винним у завданні умисного легкого ушкодження ОСОБА_5 та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового провадження. Потерпіла та обвинувачений узгодили міру покарання у виді тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення визначені ст. 471 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення передбачені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор також заявив про наявність підстав для затвердження мирової угоди.

Сторонам було роз`яснено наслідки невиконання угоди про примирення передбачені ст. 476 КПК України.

Суд проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченого, думку потерпілої та прокурора, які вважають, що угода про примирення може бути затверджена судом, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.1 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, визнає.

Встановлено, що укладення угоди про примирення між підозрюваним та потерпілою є добровільним. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена підозрюваним та потерпілою, визначена в межах санкції ст. 125 ч. 1 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Відповідно до вимог ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми, про що просить прокурор.

Суд дійшов висновку, що до обвинуваченого, як до особи, яка вчинила домашнє насильство відносно своєї дружини необхідно застосувати обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Арешт на майно, що було накладено згідно ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.05.2025 року, після вступу вироку в законну силу, слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30.05.2025 року між ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000033 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 ККУкраїни.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Відповідно до п. 5 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Речовий доказ, правий резиновий тапок фіолетового кольору, який згідно квитанції №002244 від 26.05.2025 р. перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Охтирського ВРП ГУНП України в Сумській обл., після вступу вироку в закону силуповернути власнику ОСОБА_5 .

Арешт на майно, що було накладено згідно ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.05.2025 року, після вступу вироку у законну силу скасувати.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайсуд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1