Справа № 697/1041/25
Провадження № 1-кп/697/138/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000100 від 24.03.2025 з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, без місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України, який продовжено Указом Президента України від 14.01.2025 № 26/2025 з 08.02.2025 строком на 90 діб, однак він, достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, 21.03.2025, близько 09 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні квартири, що належить ОСОБА_4 , яка розташована по АДРЕСА_2 , користуючись вільним доступом до майна потерпілого, який в цей час вийшов до іншої кімнати, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, таємно викрав мобільний телефон марки Realme c30s об`єм пам`яті 4GB/64GB, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-25/4773-ТВ від 27.03.2025 - 2499,66 грн, в якому знаходилися сім карта мобільного оператора ТОВ «Київстар» вартістю 300 грн, карта пам`яті марки «Kingston» об`ємом 128 Гб вартістю 485 грн, що належать ОСОБА_4 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, і тим самим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 3284,66 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Під час проведення досудового розслідування 21.04.2025 між прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 468-470, 472 КПК України, в якій зазначено формулювання підозри та правова кваліфікація за ч. 4 ст. 185 КК України, істотні для відповідного кримінального провадження обставини та узгоджене покарання у виді 5 років позбавлення волі. При цьому сторони угоди дійшли висновку про застосування положень ст.75 КК України.

В угоді про визнання винуватості зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором, обвинуваченим та його захисником та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання та звільнити обвинуваченого від відбування покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди учасникам роз`яснені та зрозумілі.

У підготовчому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, претензій до обвинуваченого не має.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Захисник ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди, оскільки це відповідає інтересам обвинуваченого.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, потерпілого, захисника, дійшов наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 написав власноручно заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і його захисником ОСОБА_6 , з наслідками укладення такої угоди його ознайомлено.

В підготовчому судовому засіданні судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, яке відповідно до ч.5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Умови угоди відповідають вимогам КПК України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Покарання, узгоджене сторонами, є покаранням у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, відповідає положенням Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, захисником обвинуваченого, і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, думку потерпілого, суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості про застосування ст. 75 КК України відповідають вимогам КПК України, а тому ОСОБА_5 необхідно призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч. 76 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, суд не вбачає підстав для його застосування.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.04.2025 між прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , його захисником ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-25/4773-ТВ від 27.03.2025 в сумі 1591 грн. 80 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- коробку до мобільного телефону марки Realme RMX3690 c30s, мобільний телефон марки Realme RMX3690 c30s 4GB/64GB ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», які передані на зберігання потерпілому, залишити потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1