печерський районний суд міста києва
Справа № 757/100/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання процесуального керівника - прокурора групи прокурорів Oфicу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання процесуального керівника - прокурора групи прокурорів Oфicу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, власником, якого є TOB «CH-ГРУП» (): нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вул. Федоренка Маршала, будинок 1. реєстраційний номер об`єкт у нерухомого майна: 104, номер відомостей про речове право:20718130. Просив заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на вказане майно, а також вчинення реєстраційних дій направлених на їх відчуження, розпорядження, та заборонити будь-яким особам відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися таким майном.

Прокурор в судове засідання не з`явився, до матеріалів клопотання про накладення арешту додав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в самому клопотанні.

На підставі ч. 2 статті 170 КПК України розгляд клопотання про арешт майна проведено за відсутності представника власника майна.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у її відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001481Biд 25.11.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 273, ч. 3 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ряд нафтобаз та АЗС, в тому числі ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» (), здійснюють незаконну діяльність, а саме здійснюють реалізацію палива та скрапленого газу iз порушенням правил безпеки на вибухонебезпечних підприємствах або у вибухонебезпечних цехах,що виявилося у діяльності без відповідної проектно-виконавчої та дозвільної документації та створенню загрози життю та здоров`ю людей.

У межах вказаного кримінального провадження надійшла відповідь з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, відповідно до якого засновником TOB «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» є зареєстроване у Російській Федерації ПАТ «ТАТНЄФТЬ» імені В.Д. Шашина із часткою 100%.

Разом з тим встановлено, що ПАТ «ТАТНЄФТЬ» імені В.Д. Шашина також є засновником TOB «XAPКIB-КAПІTAЛ» (код ЄРДПOУ 32562659) та TOB «ПOЛTABA-КАПITАЛ»(код ЄРДПОУ 32544734), які мають у власності нафтобази та AЗС на території Харківської та Полтавської областей. Тaк, учасниками TOB «XAPКIB-КAПІTAЛ» є АТ «ТАТНЄФТЬ» імені В.Д. Шашина із часткою 92.98% в cyмi 48 214 000 грн. та Компанія «Єфремовкаучук» із часткою 7.02% B cyмi 3 640 463 гpн. ПАТ «ТАТНЄФТЬ» імені В.Д. Шашина отримує прибуток від діяльності ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНИ», ТОВ «Харків-Капітал» тa ТOB «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ», за рахунок яких фінансує власну діяльність у Російській Федерації.

Разом з цим, TOВ «TАТНЕФТЬ-АЗС-ЗАПАД», яке також засновано ПАТ «ТАТНЄФТЬ» імені В.Д. Шашина , здійснює постачання нафтопродуктів на адресу ФДАЗ «УМСП» Міністерства оборони Рociйcької Федерації.

Відповідно до ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» Російська Федерація визнана державою-aгpecopoм.

Відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» Російська Федерація визнана державою-агресором.

Указом Президента України № 726/2022 уведено в дію рішення Радина ціональної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким до Публічного акціонерного товариства «Татнєфть» імені В.Д. Шашина» (OГРН pф 702) застосовано санкції у вигляді блокування активів - тимчасового позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, строком до19.10.2027.

У вказаному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2022 y справi № 757/10973/22-к накладено арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження на: нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: Харківська обл.,м. Ізюм, вулиця Федоренка Маршала, будинок 1, які на праві власності належать ТОВ «СН-ГРУП», . реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 104, номер відомостей про речове право:20718130.

Крім тoго, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.06.2022 року у справі № 757/13153/22-к передано в управління Hацiональному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, майно на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді від 12.05.2022 у справі № 757/10973/22-к.

Органом досудового розслідування вказані об`єкти нерухомості визнані речовими доказами.

05.09.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва за клопотанням представника ТОВ «СН-ГРУП» у справі №757/36502/24-к скасовано арешт на вищевказане майно та скасовано передачу цього майна в управління Національному агентству України з питань виявлення розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

В даному кримінальному провадженні, враховуючи агресію Російською Федерацією проти України, яка взяла свій початок ще з 2014 року, слідством вживаються заходи щодо перевірки фактів маскування та приховування своїх активів представниками РФ, в тому числі Публічного акціонерного товариства «Татнєфть» імені В.Д. Шашина» (OГРН pф 702), а також їх використання в інтересах РФ на території України. Такі заходи можуть бути здійсненні, в тому числі, шляхом укладання удаваних правочинів щодо купівлi-продажу об`єктів нерухомості з пов`язаними та/або третіми фізичними та юридичними особами.

Сторона обвинувачення вважає, що на даному етапі проведення досудового розслідування повернення майна, яке перейшло до третіх осіб за правочинами, які є предметом вивчення у даному кримінальному провадженні є передчасним та може зашкодити інтересам держави, завдавши в кінцевомy результаті велику шкоду.

Прокурор вказує, що метою арешту є збереження речових доказів, відшкодування спричинених збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб;5) розумність та співрозмірність обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Проте до матеріалів клопотання не долучено постанови про визнання речовими доказами майна, на яке прокурор просить накласти арешт.

Відповідно до п. 3- 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 квітня 2024 року нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вул. Федоренка Маршала, будинок 1. реєстраційний номер об`єкт у нерухомого майна: 104, номер відомостей про речове право:20718130 станом на 05 квітня 2024 року належать на праві власності TOB «CH-ГРУП» ().

Отже, на момент подачі клопотання та його розгляду до матеріалів клопотання не долучено достатніх доказів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, окрім того прокурором не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності, що відповідали завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Приходячи до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходжу з того, що прокурор не довів, що розумність та співрозмірність обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання процесуального керівника - прокурора групи прокурорів Oфicу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1