Провадження по справі № 1-кс/522/4122/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000816 від 05.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000816, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.06.2025 року до ЧЧ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП В Одеській області надійшов рапорт ст. о/у СКП ОСОБА_4 про те, що за оперативною інформацією на території Приморського району у м. Одеса особа на ім`я ОСОБА_5 здійснює збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

У подальшому у ході досудового розслідування було встановлено, що 30.06.2025 до ЧЧ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт про те, що в ході проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000816 від 05.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, 30.06.2025 співробітниками СКП ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області було проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в ході якої гр. ОСОБА_6 на території Приморського району незаконно збув психотропну речовину, громадянину М.

В ході досудового розслідування було встановлено, що особою причетною до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 )

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно , відомості про об`єкт нерухомості, на житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (стара назвас АДРЕСА_2 ) належить на праві власності ОСОБА_8 .

В подальшому, 30.06.2025 року у період часу з 19:26 год по 20:28 год на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 (стара назва АДРЕСА_2 ) , в ході якого було виявлено та вилучено наступне:

1. Прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, пристрій для куріння з залишками речовини, чорного кольору та трубку для куріння з залишками невідомої речовини коричневого кольору, яка обмотаний ізолентою білого кольору та з ниткою синього кольору зверху, що поміщено до сейф-пакету НПУ№ NPU 2026516.

2.Ваги сірого кольору, ізолента синього кольору та ізолента червоного кольору, що поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ №NPU2026517.

3. Зіп-пакети прозорого кольору у кількості 30 шт. та пластмасова ложка жовтого кольору , які поміщено до сейф-пакету НПУ № NPU2026519.

4.Грошові кошти у розмірі 1000 грн (купюра номіналом 500 грн. з серійним номером «ГМ4919800»; купюра номіналом 200 грн. з серійним номером «АН 7068556»; купюра номіналом 200 грн з серійним номером «АП7388022»; купюра номіналом 100 грн. з серійним номером «ЕЗ 0480173», які поміщено до сейф-пакету НПУ № NPU2026520.

4. Мобільний телефон марки «Xiаomi» моделі «Redmi 9», з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з а.б.н. НОМЕР_3 та з сім-картою ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з а.н.ти. НОМЕР_4 ,у корпусі чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету НПУ № NPU2026521.

Вказані речі та документи вилучені у ході обшуку було оглянуто та визнано речовим доказом.

А тому, слідчий звернувся до суду з клопотаннями про накладення арешту на зазначене майно.

Позиція учасників.

Прокурор, слідчий в судов езасідання не з`явились, згідно письмової заяви слідчого, остання підтримала клопотання в повному обсязі та просила розглянути клопотання за її відсутності.

Адвокат ОСОБА_10 , який представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, згідно поданої адвокатом заяви, заперечував проти накладення арешту на майно, просив розглянути клопотання за його відсутності.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви слідчого судді.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Одночасно при розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Водночас, приписами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання слідчого встановлено, що в провадженні ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000816, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, майно, вилучене 30.06.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а самегрошові кошти, моліьний телефон, зіп-пакети з кристалічною речовиною можуть містити відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 КК України, тому мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

КПК України, також окрім мети арешту майна формулює його завдання, якими є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Мета - це те, до чого прагнуть, чого хочуть досягти, очікуваний кінцевий результат, то завдання - це конкретні проблеми, які потрібно вирішити задля досягнення мети

Інакше кажучи, завдання є засобом досягнення мети. Слід погодитися, що розв`язання завдань, що стоять перед кримінальним судочинством, обумовлює досягнення його цілей.

Намагаючись досягти мети як кінцевий результат діяльності необхідно виконати низку конкретних завдань. Вирішення завдання є етапом на шляху досягнення мети, Саме тому, як встановлено законодавцем, завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Дослідивши матеріали клопотання в судовому засіданні слідчий суддя дійшов висновку, що метою арешту майна збереження речових доказів, а завданням арешту зазначеного майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Усталена практика ЄСПЛ свідчить, що правомірність втручання у здійснення права власності з боку держави оцінюється з урахуванням того, що таке втручання повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»). Поняття загального (суспільного) інтересу, якому слугувало втручання у право власності під час кримінального провадження, ЄСПЛ пов`язує із видом застосованого заходу обмеження або позбавлення права власності та використовує його у тісному взаємозв`язку з поняттям правомірної мети застосування відповідного заходу. У п. 188 рішення ЄСПЛ по справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) вказано, що накладення арешту на речові докази може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства.

Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, вважаю за необхідне на даному етапі досудового розслідування необхідно накласти арешт на вказане в клопотанні майно.

За таких обставин клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 167-173, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 за фактичним місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 (стара назва АДРЕСА_2 ) , а саме: прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, пристрій для куріння з залишками речовини, чорного кольору та трубку для куріння з залишками невідомої речовини коричневого кольору, яка обмотаний ізолентою білого кольору та з ниткою синього кольору зверху, що поміщено до сейф-пакету НПУ № NPU 2026516; ваги сірого кольору, ізолента синього кольору та ізолента червоного кольору, що поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ №NPU2026517; зіп-пакети прозорого кольору у кількості 30 шт. та пластмасова ложка жовтого кольору , які поміщено до сейф-пакету НПУ № NPU2026519; грошові кошти у розмірі 1000 грн (купюра номіналом 500 грн. з серійним номером «ГМ4919800»; купюра номіналом 200 грн. з серійним номером «АН 7068556»; купюра номіналом 200 грн з серійним номером «АП 7388022»; купюра номіналом 100 грн. з серійним номером «ЕЗ 0480173», які поміщено до сейф-пакету НПУ № NPU2026520; мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9», з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з а.б.н. НОМЕР_3 та з сім-картою ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з а.н.ти. НОМЕР_4 ,у корпусі чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету НПУ № NPU2026521, без виклику зацікавлених осіб.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11