СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/3872/25

ун. № 759/13768/25

25 червня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , адвоката підозрюваного - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 , погодженого з прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000243 внесеного до ЄРДР 18.10.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2025 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло вищезгадане клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000243 внесеного до ЄРДР 18.10.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України (м. Київ, бул. Миколи Руденка, 22-А) здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000243 від 18.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

15.10.2024 року о 21 год. 28 хв., ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

16.10.2024 року останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

17.10.2024 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 13.12.2024 року включно.

30.01.2025 року ОСОБА_4 , повідомлено про зміну підозри та повідомлено по нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000243 до 10 місяців.

30.04.2025 року ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.06.2025 включно з утримуванням останньої в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів.

Строк тримання під вартою підозрюваної у даному кримінальному провадженні закінчується 28.06.2025, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не видається можливим, оскільки необхідно провести та завершити слідчі та процесуальні дії, а саме:

долучити до матеріалів кримінального провадження висновки 49 призначених судових експертиз (комплексних молекулярно-генетичних та дактилоскопічних експертиз, молекулярно-генетичних, дактилоскопічних, матеріалів, речовин та виробів, а також експертиз матеріалів, речовин та виробів (призначених по речовинах та обладнанню, вилученому під час обшуків та затримань підозрюваних 15.10.2024 року), а також додаткових експертиз, матеріалів, речовин та виробів (порівняльних по видам психотропних речовин, вилучених у всіх учасників злочинної групи, аналогічної експертизи по можливості виготовлення психотропної речовини PVP із вилучених під час проведення обшуків та затримань хімічним речовинам), комп`ютерно-технічних експертиз, що були призначені по результатам проведених оглядів комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, що були вилучені під час обушків та затримань), (порівняльних молекулярно-генетичних експертиз по ДНК профілям підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 із тими ДНК профілями, що на даний момент віднайдені на речах та предметах, однак залишаються не ідентифікованими), які на даний час є призначеними, але не проведеними, в тому числі частина з яких призначена на основі отриманих попередніх висновків експертів, що потребує додаткового часу;

провести судово-економічні експертизи по документам, вилученим у банківських установах по рахункам підозрюваних та долучити висновки експертів до матеріалів кримінального провадження;

з метою встановлення належності/не належності ДНК профілів підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ін., після отримання висновків щодо встановлення їх ДНК-профілю, призначити додаткові комплексні судово-молекулярні експертизи, де по раніше призначеним судовим експертизам було виявлено збіги, (листи експертних установ №19/36/2-28116-2025 від 02.06.2025, №19/37/1-26171-2025 від 21.05.2025). Тривалість встановлення ДНК профілів підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зумовлена додатково ще й тим, що відібрання зразків для порівняльного дослідження в останній було здійснено на підставі ухвали слідчого судді у зв`язку із відмовою зробити це добровільно на підставі постанови слідчого;

вирішити питання (провести необхідні процесуальні дії) про об`єднання кримінальних проваджень № 0001603від 06.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінального провадження № 0001604 від 06.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 209 КК України, щодо яких існують дані, що вони вчинені особами, що також вже є підозрюваними у к/п № 0000243;

вирішити питання (провести необхідні процесуальні дії) щодо матеріалів кримінального провадження №0001165 від 27.09.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_10 , підозру якому за ч. 2 ст. 307 КК України повідомлено 09.06.2025 року, обставини якого пересікаються із обставинами, що розслідуються у кримінальному провадженні № 0000243, а також щодо інших осіб, щодо яких останній надав покази (об`єднати вказані провадження в цілому або виділити відносно підозрюваного ОСОБА_10 та приєднати його до кримінального провадження № 0000243);

за необхідності додаткових документів для проведення цих експертиз, звернутись до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва за ухвалами про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, що містять банківську таємницю, оскільки призначено 14 судово-економічних експертиз;

провести тимчасові доступи до речей та документів, що містять банківську таємницю на підставі ухвали слідчих суддів Святошинського районного суду м. Києва до ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.05.2025, вилучити наявну інформації та провести аналіз;

здійснити аналіз інформації отриманої на підставі тимчасових доступів від мобільних операторів України (ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 »), що була опрацьована ІНФОРМАЦІЯ_9 з наявною інформацією під час огляду комп`ютерної техніки та мобільних терміналів із нанесенням відповідних маркерів з метою визначення маршрутів руху кожного із учасників злочинної групи, їх дій та координації під час вчинення правопорушень;

розсекретити та долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали проведених НСРД, а саме: ухвали ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

з урахуванням висновків призначених експертиз, підготувати та вручити повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, особам, які на даний час не мають процесуального статусу у даному кримінальному провадженні, в житлі та інших володіннях яких були знайдені предмети, за зовнішніми ознаками - заборонені до цивільного обігу;

з урахуванням висновків призначених експертиз, підготувати та вручити підозрюваним повідомлення про нові підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, що не можливо здійснити на даний час, оскільки не завершені призначені експертні дослідження;

з урахуванням зібраних матеріалів та доказів у кримінальному провадженні визначитись з остаточним колом підозрюваних та підготувати кінцеве повідомлення про підозру;

виконати інші процесуальні та слідчі (розшукові) дії, необхідність у виконанні яких може виникнути під час проведення досудового розслідування;

виконати вимоги ст.290 КПК України з підозрюваними та їх захисниками;

скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а також виконати інші процесуальні та слідчі (розшукові) дії, необхідність в яких виникне в ході досудового розслідування.

Вказані слідчі (розшукові), процесуальні дії мають важливе значення для кваліфікації дій підозрюваного, встановлення можливих співучасників протиправних дій та їх результати будуть використані під час судового розгляду.

Зазначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії не можуть бути завершені до закінчення строку досудового розслідування у зв`язку зі складністю провадження, пов`язаною з тривалістю слідчих (розшукових) дій, а також необхідністю проведення судових експертиз.

Метою продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 згідно частини першої статті 177 КПК України, є забезпечення належного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до вимог пункту четвертого частини першої статті 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати.

Зважаючи на викладене, інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваної ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також для запобігання вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу відносно підозрюваного у виді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_4 та її адвокат - ОСОБА_5 заперечували проти клопотання, та просили відмовити у його задоволенні і обрати підозрюваній запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_11 (м. Київ, бул. Миколи Руденка, 22-А) здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000243 внесеного до ЄРДР 18.10.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

15.10.2024 року о 21 год. 28 хв., ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

16.10.2024 року останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

17.10.2024 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 13.12.2024 року включно.

30.01.2025 року ОСОБА_4 , повідомлено про зміну підозри та повідомлено по нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000243 до 10 місяців.

30.04.2025 року ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.06.2025 включно з утримуванням останньої в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів.

Строк тримання під вартою підозрюваної у даному кримінальному провадженні закінчується 28.06.2025, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не видається можливим, оскільки необхідно провести та завершити слідчі та процесуальні дії.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються матеріалами справи та встановленні слідчими суддями під час обрання запобіжного заходу підозрюваній та його продовженні.

Зазначені ризики на даній стадії досудового розслідування не зменшилися та продовжують існувати.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Зі змісту ч. 1 ст. 197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судом при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та його продовженні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на закінчення досудового розслідування, про які вказував прокурор зі слідчим.

Даних про наявність підстав для скасування підозрюваній запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, а тому являє собою значну суспільну небезпеку. Також слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу підозрюваної, зокрема міцність її соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній при винесенні обвинувального вироку.

Враховуючи стадію судового розгляду, слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваної ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись статтями 177, 178, 197, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 , погодженого з прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000243 внесеного до ЄРДР 18.10.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на 52 доби, в межах строку досудового розслідування до 15.08.2025 року включно без визначення розміру застави та утримувати її в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1