ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/3299/25

Провадження 1-кс/522/3285/25

14 травня 2025 року

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов, Луганської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу статті 89 КК України, відносно якого: 31.10.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.3 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчому судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000122 від 17.01.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.3 ст.357 КК України.

На обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 29.10.2024 № 4024-IX продовжено з 10.11.2024 строком на 90 діб, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 23.12.2024 близько 00 години 02 хвилин, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, неподалік від будинку № 31, під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_8 , із яким перед цим вживав спиртні напої, та який переріс у бійку, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_8 опинився в положенні лежачі на землі, реалізуючи раптово виниклий, корисливий умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, із кишені куртки потерпілого ОСОБА_8 відкрито викрав мобільний телефон марки «Tecno» модель «Pova 3» на 128 гб, ІМЕІ № 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, із сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , що матеріальної цінності для потерпілого не становить, після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду в сумі 7599 грн.

Крім того, 23.12.2024, ОСОБА_4 в ході відкритого викрадення чужого майна потерпілого ОСОБА_8 , а саме перевірки вмісту кишень куртки потерпілого ОСОБА_8 , окрім іншого майна відкрито викрав паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_8 , що є універсальним документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство, ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_8 , що є документом, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у державному реєстрі фізичних осіб платників податків, військовий квиток на ім`я ОСОБА_8 , що є документом, що визначає належність його власника до військової служби, служби в запасі та військового обов`язку, а також пенсійне посвідчення інваліда 3 груп на ім`я ОСОБА_8 , що є документом, який підтверджує факт призначення пенсії та діючи умисно, усвідомлюючи, що ці документи належать потерпілому та засвідчують важливі факти і події в його житті і втрата яких суттєво утруднює реалізацію прав, свобод і законних інтересів потерпілого та не вживаючи заходів до їх повернення власнику, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння ними, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, заволодів ними.

У зв`язку з викладеним, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

-Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 ;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8

-Протокол пред'явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_8 ;

-Протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

-Протоколами пред'явлення особи для впізнання за фотознімками свідкам ОСОБА_9 та ОСОБА_10

-Протоколом огляду відеозапису із камер відеоспостереження КУ «Центр-077»;

-протоколом огляду відеозаписів із камер відеоспостереження із закладів: магазин «Копійка», обмінного пункту валют, магазин «Millenium», магазин «Букурія України», магазин «Вина світу», магазин «Золотий вік», магазин «Edisson Group»;

-іншими матеріалами в їх сукупності.

На даному початковому етапі досудового розслідування зазначені докази є достатніми, щоб стверджувати, що ОСОБА_4 має певне відношення до вказаного злочину.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.3 ст.357 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри у кримінальному провадженню за №0000122 від 17.01.2025 року відносно ОСОБА_4 .

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину. Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, більш того, за вчинення вищевказаних злочинів передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо неї.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість його засудження до покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі має можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: репутацію підозрюваного, а також що кримінальне правопорушення вчинене в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення РФ війни проти України, що у свою чергу свідчить про обґрунтовані підстави вважати, що у розмірі застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Вказані обставини є підставами вважати, що до підозрюваного ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою. За указаних обставин підстави для застосування до нього будь-якого іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відсутні.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан та вік.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку проведення досудового розслідування, а саме до 21.06.2025 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 21.06.2025 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати до прокурора, слідчого або суду за вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_4 зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1