Справа №487/6196/24
Провадження №1-кс/487/2788/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000662, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України-

ВСТАНОВИВ:

30.05.2025 старший слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 01.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000662 за ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 з можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 242 240 гривень.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що в провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0000662 за ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

30.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке по ступеню тяжкості відноситься до тяжких злочинів, а також запобігання ризикам, передбаченим частинами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, лише обрання найбільш суворого запобіжного заходу зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор, підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.

Захисник підозрюваного у судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання. Посилався на необгрунтованість підозри, недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, та недоведеністю неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання, або обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді домашнього арешту. Крім того просив врахувати дані про особу ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0000662 за ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до клопотання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливою метою, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, незаконно зберігав при собі з метою збуту та незаконно збув ОСОБА_8 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), завчасно переданий йому ОСОБА_7 наркотичний засіб метадон (фенадон), який згідно Списку № 1 Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») зранку 10.02.2025, використовуючи засоби мобільного телефонного зв`язку, домовився із ОСОБА_4 про купівлю у останнього наркотичного засобу метадон (фенадон) за грошові кошти в сумі 1500грн.

В подальшому 10.02.2025 близько 09:28 год. ОСОБА_4 використовуючи засоби мобільного телефонного зв`язку зв`язався із ОСОБА_7 та повідомив, що йому необхідний наркотичний засіб для подальшого його збуту, після цього ОСОБА_7 , реалізуючи спільний із ОСОБА_4 умисел на збут наркотичного засобу, здійснив фасування наркотичного засобу метадон (фенадон), який зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

10.02.2025 близько 10:11 год. ОСОБА_8 , діючи у відповідності до узгоджених із ОСОБА_4 умов придбання наркотичного засобу, зустрівся із останнім в приміщенні магазину «Аврора», що розташований за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вул. Комкова, 75, де особисто передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1500 гривень в якості оплати за придбання наркотичного засобу.

У період часу з 10:54 год. по 11:10 год. 10.02.2025 ОСОБА_4 , реалізуючи спільний із ОСОБА_7 умисел пов`язаний із збутом наркотичних засобів, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_7 отримав у останнього наркотичний засіб, після чого ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 грошові кошти, частину яких за попередньою домовленістю із останнім залишив собі та розійшлись.

10.02.2025 близько 12:12 год. ОСОБА_4 , реалізуючи спільний із ОСОБА_7 умисел на збут наркотичного засобу, перебуваючи поблизу під`їзду № 1 будинку № 78 по вул. Котляревського у м. Херсоні Херсонської області, за заздалегідь отримані від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1500 гривень, передав останньому речовину у прозорому полімерному пакеті із застібкою «zip-lock», що відповідно до висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України № КСЕ-19/115-25/3153 від 03.04.2025 містить у своєму складі метадон, масою 0,2119 г., який згідно Списку № 1 Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливою метою, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, повторно, незаконно зберігав при собі з метою збуту та незаконно збув ОСОБА_8 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») завчасно переданий йому ОСОБА_7 наркотичний засіб метадон (фенадон),який згідно Списку № 1 Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») зранку 06.03.2025, використовуючи засоби мобільного телефонного зв`язку, домовився із ОСОБА_4 про купівлю у останнього наркотичного засобу метадон (фенадон) за грошові кошти в сумі 1700грн.

В подальшому 06.03.2025 близько 10:03 год. ОСОБА_4 , використовуючи засоби мобільного телефонного зв`язку, зв`язався із ОСОБА_7 та повідомив, що йому необхідний наркотичний засіб для подальшого його збуту, після цього ОСОБА_7 , реалізуючи спільний із ОСОБА_4 умисел на збут наркотичного засобу, здійснив фасування наркотичного засобу метадон (фенадон), який зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

06.03.2025 близько 10:27 год. ОСОБА_8 , діючи у відповідності до узгоджених із ОСОБА_4 умов придбання наркотичного засобу, зустрівся із останнім поруч із будинком № 26 по вул. Стрітенська в м. Херсон де особисто передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1700 гривень в якості оплати за придбання наркотичного засобу.

У подальшому 06.03.2025 близько 11:08 год. ОСОБА_4 , реалізуючи спільний із ОСОБА_7 умисел пов`язаний із збутом наркотичних засобів, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_7 отримав від останнього наркотичний засіб, у свою чергу ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 грошові кошти, частину яких за попередньою домовленістю із останнім залишив собі та розійшлись.

06.03.2025, близько 12:19 год. ОСОБА_4 , реалізуючи спільний із ОСОБА_7 умисел на збут наркотичного засобу, перебуваючи між будинком № 26 по вул. Стрітенська та будинком № 78 по вул. Котляревського в м. Херсоні, за заздалегідь отримані від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1700 гривень, передав останньому полімерний зіп-пакет із речовиною, що відповідно до висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України № КСЕ-19/115-25/5028 від 03.04.2025 є метадон, масою 0,1693 г., який згідно Списку № 1 Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Отже, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

29.05.2025 в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , того ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України підтверджується наступними долученими до клопотання та дослідженими доказами:

1. Протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів від 11.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_7 збув речовину, що відповідно до висновку експерта висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України №КСЕ-19/115-25/3153 від 03.04.2025 містить у своєму складі метадон, який відноситься до наркотичних засобів обіг яких обмежено, маса метадону у складі речовини становить 0,2119 г.;

2. Протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів від 07.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 збув речовину, що відповідно до висновку експерта висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України №КСЕ-19/115-25/5028 від 03.04.2025, містить у своєму складі метадон, який відноситься до наркотичних засобів обіг яких обмежено, маса метадону у складі речовини становить 0,1693 г.;

3. Протоколом за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 14.03.2025 , відповідно до якого 10.02.2025 о 09:28 години надійшов вхідний дзвінок від абонента ОСОБА_4 , який повідомив про необхідність зустрітись. Після цього зафіксовано аналогічний дзвінок о 10:54 годині, в ході якого останній повідомив, що прибув до місця мешкання ОСОБА_7 . У вищевказаному протоколі також зазначено, що 06.03.2025 о 10:03 годині надійшов вхідний дзвінок від абонента ОСОБА_4 , який повідомив про необхідність зустрітись. Після цього зафіксовано аналогічний дзвінок о 10:56 годині, в ході якого останній повідомив, що прибув до місця мешкання ОСОБА_7 ;

4. Протоколом за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 260 КПК України аудіо-, відео контроль особи відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 14.03.2025 , відповідно до якого 10.02.2025 в період часу з 10:06 год. по 10:10 год., знаходячись в одній із кімнат квартири за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , дістає із схованки наркотичний засіб, здійснює його фасування та зважування, після чого здійснює його поміщення до поліетиленового упакування типу «зіплок». Аналогічні дій зафіксовані 06.03.2025 в період часу з 10:51 год. по 10:56 год.;

5. Протоколом за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 269 КПК України візуальне спостереження за особою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 14.03.2025 , відповідно до якого 10.02.2025 в період часу з 10:54 год. по 11:10 год. зафіксована зустріч останнього із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході якої останні спілкувались та щось один одному передали. Після цього, 10.02.2025 в період часу з 12:11 год. по 12:30 год. ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_8 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») в ході зустрічі останній чимось обмінялись. В цьому ж протоколі зазначено, що 06.03.2025 о 11:08 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зустрівся із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після цього о 12:00 годині ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_8 та щось передав останньому.;

6. Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), який повідомив обставини проведення за його участі негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, які мали місце 10.02.2025 та 06.03.2025.;

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів клопотання та обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк до десяти років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному проваджені, оскільки підозрюваний, не маючи обмежень у пересуванні, буде мати можливість особисто або через спільників, схиляти свідків, яким відомі обставини зазначеного кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на свою користь, а також свідків протиправної діяльності, які на даний час в повному колі невстановлені; ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється у сфері обігу наркотичних речовин, оскільки, підозрюваний, перебуваючи на свободі, з метою отримання незаконного прибутку вчинив тяжке кримінальне правопорушення, яке фактично припинено співробітниками правоохоронних органів.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, неодружений, раніше судимий.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину в сфері обігу наркотичних засобів, можливо вчинений в період воєнного стану.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до пункту 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Враховуючи вище зазначені обставини, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Також, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції»

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, хоча підозрюваний і має постійне місце проживання, що свідчить про незначне зменшення ризику переховування від органів досудового розслідування, але не усуває всіх інших, встановлених слідчим суддею ризиків.

Отже застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого судді є необґрунтованим та невиправданим.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі.

У своєму рішенні ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28 вересня 2010 року, зазначив, що відповідно до статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави, який можна вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує доведення існування ризиків визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, тяжкість та обставини кримінального правопорушення у якому він обґрунтовано підозрюється, та вважає, що заставу слід визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів у для працездатних осіб.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахувань положень ч.3 ст.197 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слід встановити до 27.07.2025 у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 27.07.2025 включно.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 повинен бути звільнений з під варти, у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу зобов`язання передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися з м.Херсона, Херсонської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 03.06.2025 о 09.30 год.

Слідчий суддя : ОСОБА_1