Провадження №: 1-кп/752/1496/25
В И Р О К

Іменем України

11 вересня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0002920 відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківка, Звенигородського району, Черкаської області, українця, громадянина України, стрільця третього мотопіхотного спеціалізованого відділення першого мотопіхотного спеціалізованого взводу другої мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.01.2021 року за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

- вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.07.2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі;

- вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.02.2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06.09.2023 року вирок змінено зі зміною міри покарання до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 14.06.2024 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково звільнений на невідбуту частину покарання 1 рік, для проходження військової служби за контрактом,

з участю сторін кримінального провадження -

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 25.09.2024 року приблизно о 20 год. 00 хв., разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перебували поблизу озера, за адресою: м. Київ, вул. Якубовського, 6, разом вживали алкогольні напої. В подальшому між обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , почався словесний конфлікт на грунті особистих неприязних відносин, в ході якого обвинувачений ОСОБА_3 , підійшов до ОСОБА_7 став навпроти нього та наніс декілька ударів кулаками обох рук в обличчя ОСОБА_7 , від яких останній впав на землю, після чого ОСОБА_3 продовжив наносити численні удари ногами по голові ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку з геморагічними нашаруваннями обох лобних часток, субарахноїдального крововиливу, перелому кісток носу, перелому решітчастої кістки праворуч з переходом в основу черепа, перелому нижньої стінки правої орбіти, гематоми обох навколоочних ділянок, саден повік, підшірної гематоми потиличної ділянки, що в своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, від яких 30.12.2024 року останній помер у приміщенні лікарні КНП «Київська міська клінічна лікарня №17», за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 14/20.

Після нанесення ударів ОСОБА_3 розуміючи протиправність своїх дій, залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Отримання ОСОБА_7 25.09.2024 року тяжких тілесних ушкоджень перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ІНФОРМАЦІЯ_2 його смерті.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Щиро розкаявся та пояснив, що 25.09.2024 року близько 20 год. 00 хв., разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перебували поблизу озера, за адресою: м. Київ, вул. Якубовського, 6, та вживали алкогольні напої. У нього з ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, у зв`язку з чим він почав наносити удари кулаками обох рук в обличчя ОСОБА_7 , а після того як останній впав на землю, бив його ногами по голові.

Наявні в справі докази його винуватості він не оспорює. Щиро кається.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сторони судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину - злочин, передбачений ч. 2 ст.121 КК України відноситься до категорії тяжких, особу винного, який раніше судимий, є військовослужбовцем, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання - рецедив злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує та обставину, що обтяжує покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , після постановлення вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.02.2023 року, яким засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України та відповідно до ухвали Черкаського апеляційного суду від 06.09.2023 року змінено вирок з призначенням покарання - 4 роки 6 місяці позбавлення волі. 14.06.2024 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково звільнений на невідбуту частину покарання 1 рік, для проходження військової служби за контрактом, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, тому, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком, необхідно частково - 3 місяці позбавлення волі приєднати невідбуту частину покарання за вказаним вироком.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 103-104, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком, частково - 3 (три) місяці позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.02.2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України і остаточно визначити покарання засудженому ОСОБА_3 - 7 (сім) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з 26.09.2024 року по 10.09.2025 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати з 26.09.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Речовий доказ: - кросівки сірого кольору зі слідами на них речовини бурого кольору, що зберігається в камері схову речових доказів Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві - знищити;

- змив речовини бурого кольору, що зберігається в камері схову речових доказів Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві - знищити;

- нагрудну сумку з написом «Sport», білого кольору з речами та первинне пакування, що зберігається в камері схову речових доказів Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення, а особою, що утримується під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1