Справа №766/6101/25
н/п 1-кп/766/3618/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представників сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000504 від 21.12.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 111-2 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Херсонського міського суду знаходиться клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000504 від 21.12.2022 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 111-2 КК України.

І. Позиція сторони обвинувачення

Клопотання сторони обвинувачення обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 вчинила особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, що пов`язаний з наданням допомоги державі агресору з метою нанести шкоди Україні.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №22 від 19.03.2025, виданому Львівською філією судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України»встановлено, що ОСОБА_4 на момент проведення експертизи та у період інкримінованих їй дій, виявляла ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії зі змішаний типом дефекту, не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. До ОСОБА_4 рекомендовано застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь відповідно до ст. 92 КК України.

У зв`язку з наявністю у ОСОБА_4 психічного захворювання виникла необхідність змінити запобіжний захід стосовно неї з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку.

Прокурор вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді взяття під варту, на даному етапі кримінального провадження не зменшилися.

Сторона обвинувачення вважає, що при розгляді клопотання необхідно взяти до уваги сукупність обставин, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: відсутність беззаперечних відомостей про міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 , зокрема те, що вона незаміжня, неповнолітніх утриманців не має, відсутність в неї до затримання постійного місця роботи, а відтак і відсутність постійного джерела доходів, наявність яких б стримували її покинути місце проживання.

Крім цього під час судового розгляду ще не допитані свідки у кримінальному провадженні, а тому існує ризик того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_4 зможе на них незаконно впливати з метою схилити їх до надання неправдивих свідчень.

Також слід врахувати той факт, що відповідно до вищезазначеного висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 в силу наявності тяжкого психічного розладу може становити активну ступінь суспільної небезпеки.

Крім того наявний ризик переховування ОСОБА_4 від суду, оскільки застосування до останньої примусового лікування може спонукати її залишити місце проживання і виїхати за межі України або сховатися на тимчасово окупованій території, про що також свідчить той факт, що вона має стійкі зв`язки з ОСОБА_6 , який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні та на даний час перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області.

в червні-липні 2022 року, перебуваючи на території тимчасово окупованого російськими військами м. Херсон, не усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та не керуючи ними в силу тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії зі змішаним типом дефекту відповідно до висновку №22 від 19.03.2025 судової психіатричної експертизи Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії» МОЗ України, спільно з ОСОБА_6 вчинила дії, направлені на підтримку рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора рф.

За таких обставин прокурор просить змінити стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до закладу за надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

II. Позиція сторони захисту

Сторона захисту проти клопотання прокурора не заперечувала.

ІІІ. Мотиви суду

Вирішуючи зазначене клопотання сторони обвинувачення, Суд виходить з того, що підставою, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, які дають достатні підстави Суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що перелічені в диспозиції частини першої ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).

По суті запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення недобросовісної поведінки обвинуваченого або особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та/або судовому розгляду або/та створитимуть загрозу суспільству.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Рішення про застосування (продовження) одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого або особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Отже, оцінюючи рівень доведеності сторонами провадження обставин, які б могли вплинути на мотиви суду під час ухвалення рішення щодо зазначеного клопотання, Суд наголошує, що тягар доведення ризиків, передбачених ст. 177 КПК та необхідності застосування відповідного запобіжного заходу завжди залишається на стороні обвинувачення, оскільки на боці сторони захисту завжди діє презумпція «свободи», сформульована в ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції.

Суд, під час вирішення клопотання прокурора бере до уваги висновок судово-психіатричного експерта №22 від 19.03.2025 Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», в якому зазначено, що комісія приходить до висновку, що у ОСОБА_4 виявлено ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії зі змішаний типом дефекту, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними. Враховуючи перебіг психічного захворювання на даний час, наявність психопродуктивної симптоматики, що зумовлює неадекватну поведінку і відповідно може становити активну ступінь суспільної небезпеки, ОСОБА_4 за її психічним станом рекомендовано застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь відповідно до ст. 92. КК України.

Відповідно до ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

2. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

3. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

4. У разі наявності на утриманні особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, дитини, яка може залишитися без батьківського піклування, та після застосування судом запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, прокурор негайно повідомляє уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування такої дитини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини, про що інформує затриманого та суд.

IV. Висновки суду

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку що існування ризиків з боку особи, щодо якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 177 КПК України, є доведеним поза розумним сумнівом.

Так, під час вирішення клопотання, Суд врахував, зокрема, характеристику особи, тяжкість та особливості складу інкримінованого правопорушення, наявність стійких зв`язків з ОСОБА_6 , який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні та на даний час перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області, відсутність постійного місця роботи, а відтак і відсутність постійного джерела доходів, наявність яких б стримували покинути місце проживання, а також зазначений вище висновок судово-психіатричного експерта.

Усунення ризиків передбачених ст. 177 КПК України та, водночас, здійснення спеціального догляду, якого потребує особа, на думку Суду може бути здійснено лише шляхом поміщення до спеціалізованого закладу з надання психіатричної допомоги з визначенням уповноваженими особами відповідних ризиків, які несе ОСОБА_4 для себе та оточуючих з огляду на відсутність усвідомлення та контролю останньою своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання прокурора та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

З цих підстав,

керуючись статтями 196, 199, 369-372, 392, 395, 508, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку - задовольнити.

2. Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку строком на 60 діб до «26» червня 2025 року, включно.

3. Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги покласти на Дніпровську філію «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (), а контроль за її виконанням - на прокурора в кримінальному провадженні.

4. Обов`язки в частині конвоювання особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Алексєєнко Надії, 84 покласти на Головне управління Національної поліції в Херсонській області.

5. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в момент передачі її конвою з метою подальшого супроводження до вищевказаного медичного закладу.

6. Копію ухвали направити прокурору, захисниці, Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (49006, м. Дніпро, вул. Алексєєнко Надії, 84, ел. адреса: ), Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» (54030, Миколаївська область, м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лагерне поле, 5).

7. Ухвала може бути оскаржена особою, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру через захисника, прокурором протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

8. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

СуддяОСОБА_1