Дата документу 07.05.2025 Справа № 335/941/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/941/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/255/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 07 травня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду м.Запоріжжя від 17 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення, після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

за участю заявника ОСОБА_6

ОСОБА_6 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду м.Запоріжжя від 17 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення, після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявник оскаржує бездіяльність посадових осіб Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя, а сама заява про злочин була скерована до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, а також за відсутності будь-яких документів, що підтверджують викладене у заяві ОСОБА_6 від 28 січня 2025 року, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді визнати недійсною, зобов`язати керівника Вознесенівської окружної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, що містяться у її повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення окремо за ст.383,384, 366, 255, 190 КК України, та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що слідчий суддя порушив її право на захист, відмовляючи у задоволенні її клопотання щодо участі у судовому засіданні її представника за довіреністю.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, клопотань про відкладення розгляду провадження не надсилав.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора, належним чином повідомленого про день, час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, неявка прокурора за наведених обставин не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді; аргументи ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.

Як убачається з матеріалів провадження, 30 січня 2025 року ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність керівника Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви останньої.

17 березня 2025 року слідчий суддя оскаржуваною ухвалою відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 з наведених вище мотивів.

Дослідивши матеріали провадження, в т.ч. зміст самого повідомлення ОСОБА_6 про вчинення, на її думку, кримінального правопорушення, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з матеріалами провадження та з оскаржуваною ухвалою слідчого судді, 28 січня 2025 року ОСОБА_6 звернулася до Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя із повідомленням про вчинення, на її думку, кримінального правопорушення.

У своєму повідомленні від 28 січня 2025 року ОСОБА_6 у цілому вказала, що, на її думку, ОСОБА_7 - мешканка АДРЕСА_1 , ввівши суд в оману шляхом надання неправдивих свідчень і документів під час розгляду справи щодо поділу майна, незаконно заволоділа її власністю. Просила зобов`язати Вознесенівську окружну прокуратуру м.Запоріжжя у відповідності до вимог ч.1 ст.214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, за цим фактом окремо за ст.384, ст.366, ст.255, ч.4 ст.190 КК України та розпочати досудове розслідування.

В матеріалах справи міститься лист від 29 січня 2025 року №52-1467-22 виконувача обов`язків керівника Вознесенівською окружною прокуратурою м.Запоріжжя ОСОБА_8 , у якому зазначено, що звернення ОСОБА_6 в порядку ст.214 КПК України щодо неправомірних дій ОСОБА_9 при розгляді судом питання про поділ спільного майна, направлено до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, для розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

На викладене обґрунтовано звернув увагу слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Окрім того, слідчий суддя слушно зазначив, що, незважаючи на те, що подана заява ОСОБА_6 названа нею як повідомлення про злочин та містить вимогу про реєстрацію злочину, вчиненого на думку заявника ОСОБА_10 , проте не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, частина перша статті 214 КПК України не покладає на слідчого, дізнавача, прокурора обов`язку вносити відомості до ЄРДР за будь-якими заявами чи повідомленнями. Вказана норма закону зобов`язує зазначених осіб внести до ЄРДР відповідні відомості лише за заявою чи повідомленням, у яких викладені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30 червня 2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Отже, звернення, які не містять достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, не можуть бути безальтернативною підставою для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 вересня 2021 року в справі №556/450/18, де серед іншого зазначено, що «…слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення…».

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в діях уповноважених осіб Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя не убачається бездіяльності у розумінні положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а думка апелянта про протилежне є помилковою.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Доводи ОСОБА_6 про те, що слідчий суддя порушив її право на захист, відмовляючи в задоволенні клопотання щодо участі в судовому засіданні її представника за довіреністю, не є слушним, оскільки з наявних матеріалів таких порушень не убачається.

Згідно з цими матеріалами, ОСОБА_11 , який прибув у судове засідання з розгляду скарги, не надав слідчому судді жодних документів, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, які б підтверджували його повноваження у цьому провадженні.

В свою чергу при апеляційному розгляді ОСОБА_6 не була позбавлена можливості реалізувати всі свої процесуальні права.

Проте, в апеляційній скарзі не наведено переконливого обґрунтування на спростування висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення, після отримання заяви про кримінальне правопорушення, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4