Справа № 953/3747/25
н/п 1-кс/953/3182/25
УХВАЛА
"24" квітня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги Голови громадського об`єднання «НОН-СТОП» ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб СУ СБУ в Харківській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою від 10.04.2025, -
21 квітня 2025 року до суду надійшла направлена 19.04.2025 через підсистему «Електронний суд» скарга Голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_4 (далі: заявник) на бездіяльність службових осіб СУ СБУ в Харківській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою від 10.04.2025. Заявник просив зобов`язати уповноважених осіб СУ СБУ в Харківській області внести відомості за своєю заявою від 10.04.2025 до ЄРДР та почати за нею досудове розслідування.
В обґрунтування скарги заявник посилався на надіслання 10.04.2025 на офіційну електронну пошту СУ СБУ в Харківській області заяви про створення організованої групи, діяльність якої спрямована на розкрадання та привласнення бюджетних коштів за участі колишнього заступника Харківського міського голови ОСОБА_5 , заступника директора Департаменту житлово-господарського та паливноенергетичного комплексу ХОВА ОСОБА_6 , керівництва КП «Харківські теплові мережі», АТ «Харківенерго» з використанням підконтрольного ТОВ «Тех-Інком». Заявник вважає, що вказані особи діють у змові з правоохоронними органами: Бюро економічної безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Національною поліцією України, а також контролюючими органами, а саме прокуратурою. Вважає, що досудове розслідування у низці кримінальних проваджень, зареєстрованих в ЄРДР проводиться неефективно за зловживання повноважень слідством та прокурорами-процесуальними керівниками. Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, ГУНП відомості за заявою до ЄРДР не внесені, досудове розслідування не розпочато.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 21.04.2025 скарга розподілена у провадження слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 .
22.04.2025 слідчим суддею ОСОБА_3 заявлений самовідвід з підстав перебування її чоловіка на посаді заступника керівника Харківської обласної прокуратури за викладеного у скарзі посилання заявника на причетність до злочинної діяльності контролюючих органів, а саме прокуратури.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 22.04.2025 заява слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 про самовідвід розподілена у провадження судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 .
До судового засідання учасники процесу, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 розгляд заяви просила здійснювати за своєї відсутності, заявник та представник суб`єкта оскарження причину неявки не сповістили.
Дослідивши заяву слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 про самовідвід, матеріали скарги, суд зазначає:
Відповідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Згідно з ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Частиною 1 ст. 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення самовідводу, відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Відвід судді - є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.
Заявлений відвід з підстав передбачених ст.75 КПК України за наявності інших обставин, що виключають участь судді у подальшому розгляді справи повинен ґрунтуватися на об`єктивних даних, які викликають сумніви в упередженості суддів.
Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.
Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.
По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).
Крім того, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.
Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід (самовідвід), повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Доводи, викладені у заяві про самовідвід не підтверджені належними доказами, оскільки саме перебування особи на посаді в прокуратурі не доводить факту ухвалення особисто такою особою рішень з приводу конкретних викладених у скарзі обставин, здійснення нею особисто контролю, або того, що така особа є процесуальним керівником у провадженнях, вказаних ОСОБА_4 у скарзі, а внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника без наявності певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості судді.
Інших обставин, які б виключали участь слідчого судді у розгляді скарги Голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб СУ СБУ в Харківській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою від 10.04.2025 не наведено.
Суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід (самовідвід) судді є процесуальним обов`язком, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.
Підсумовуючи вказане, слідчим суддею підстави передбачені ст.75 КПК України які б слугували підставою для задоволення заяви про самовідвід і які унеможливлювали б винесення слідчим суддею об`єктивного рішення у справі, не встановлені.
З урахуванням викладеного, заява слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги Голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб СУ СБУ в Харківській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою від 10.04.2025 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 75, 80, 81, 372, 376, 392 КПК України, суд, -
У задоволенні заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги Голови громадського об`єднання «НОН-СТОП» ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб СУ СБУ в Харківській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою від 10.04.2025, - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1