Справа № 201/4683/25
Провадження 1-кс/201/1768/2025
УХВАЛА

Іменем України

18 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 04.06.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна підозрюваної.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях за процесуального керівництва Лисичанської окружної прокуратури Луганської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 04.06.2024 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 у грудні 2023 року (більш точну дату та час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим), перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Лисичанська Сєвєродонецького району Луганської області, а саме за адресою: Луганська обл., Сєвєродонецький район, місто Лисичанськ, вул. Перемоги, буд. № 177, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання зайняти керівну посаду в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, добровільно умисно зайняла посаду так званого «заступника керівника начальника відділу територіального відділення державної установи республіканський центр зайнятості луганської народної республіки в місті Лисичанську» (мовою оригіналу - «заместителя руководителя начальника отдела территориального отделения государственного учреждения республиканский центр занятости луганской народной республики в городе Лисичанске»), що пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, що здійснює свою протиправну діяльність на тимчасово окупованій території м. Лисичанська Сєвєродонецького району Луганської області.

Відтак, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Луганської області, у тому числі і м. Лисичанська, та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №146 (7806) від 19.07.2024 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора 19.07.2024 року опубліковані повістки про виклик ОСОБА_4 на 12.00 год 23.07.2024 року, на 12.00 год 24.07.2024 року, на 10.00 год 25.07.2024 року за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за №0000327 від 04.06.2024 року, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту як підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_4 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором 26.07.2024 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик на 10.00 год 30.07.2024 року, 10.00 год 31.07.2024 року та 10.00 год 01.08.2024 року на вебсайті Офісу Генерального прокурора від 26.07.2024 та в газеті «Урядовий кур`єр» №151 (7811) від 26.07.2024 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, 26.07.2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Жодного разу у визначений час громадянка України ОСОБА_4 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Постановою прокурора від 02.08.2024 року на підставі ст. 281 КПК України оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_4 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), останній належить на праві власності квартира з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 68,20 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 101174 грн.

Крім цього, відповідно до інформації, отриманої від АТ «Державний ощадний банк України» за вих. №46/12-11/88903/2024 від 05.08.2024 року ОСОБА_4 має відкритий банківський рахунок в АТ «Ощадбанк» - НОМЕР_2 .

Відповідно до інформації, отриманої від АТ КБ «Приватбанк» за вих. №20.1.0.0.0/7-240724/58600 від 26.07.2024 року ОСОБА_4 має відкриті банківські рахунки в АТ КБ «Приватбанк», а саме: картка № НОМЕР_3 ; картка № НОМЕР_4 ; картка № НОМЕР_5 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_4 .

Прокурор у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

На підставі ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшов наступних висновків.

Як свідчать матеріали клопотання, слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях за процесуального керівництва Лисичанської окружної прокуратури Луганської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 04.06.2024 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 26.07.2024 року у даному кримінальному провадженні громадянці України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_4 належить на праві власності квартира з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 68,20 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.94-зворот).

Відповідно до інформації АТ «Державний ощадний банк України» за вих. №46/12-11/88903/2024 від 05.08.2024 року ОСОБА_4 має відкритий банківський рахунок в АТ «Ощадбанк» - НОМЕР_2 (а.с.98).

Відповідно до відповіді з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №20.1.0.0.0/7-240724/58600 від 26.07.2024 року у підозрюваної наявні банківські рахунки, а саме:

- АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: номер картки: НОМЕР_3 ;

- АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: номер картки: НОМЕР_4 ;

- АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: номер картки: НОМЕР_5 (а.с.99,109-127).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді конфіскації майна.

Надані слідчим матеріали підтверджують необхідність накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 . На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням викладеного, підлягає задоволенню клопотання про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_4 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000327 від 04.06.2024 року, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на:

- квартиру з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 68,20 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- банківські рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в:

- АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: номер картки: НОМЕР_3 ;

- АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: номер картки: НОМЕР_4 ;

- АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: номер картки: НОМЕР_5 ;

- АТ «Державний ощадний банк України»: номер рахунку: НОМЕР_2 , а також грошові кошти, які перебувають на вищевказаних рахунках, із забороною здійснення видаткових операцій.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1