КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/449/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 941/468/25 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
Категорія - ст. 392 ч. 2 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді у складі колегії суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвокатки ОСОБА_7 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвокатки ОСОБА_7 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2025, якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 20.07.2025, 15 години 30 хвилин, без визначення застави.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Петрівського районного суду Кіровоградської області перебуває судова справа 941/468/25, кримінальне провадження №0000052 від 15.01.2024 про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255-2 КК України.

Як слідує з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 приймав участь у вчиненні систематичної злочинної діяльності, відбуваючи покарання у виправній колоній, організував злочинну схему, пов`язану із вчиненням систематичної злочинної діяльності щодо передачі наркотичних на території колонії, приймав участь у злочинному зібранні (сходи представників злочинних організацій, осіб, які здійснюють злочинний вплив, для планування вчинення одного або більше злочинів, матеріального забезпечення координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу доходів, отриманих злочинним шляхом, сфер злочинного впливу, вчиненого у 2023 на території ДУ «Петрівська виправна колонія (49)», під час відбування покарання.

У підготовчому судовому засіданні судом першої інстанції вирішено питання доцільності продовження строку тримання під вартою зокрема обвинуваченого ОСОБА_8 , у зв`язку із поданням відповідного клопотання прокурором.

Судом досліджено і зважено доводи клопотання прокурора, із якими суд погодився, а тому судом постановлено продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати. Враховано судом й тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень.

Із судовим рішенням судді не погоджується сторона захисту, адвокатка ОСОБА_7 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що клопотання прокурора ґрунтується на припущеннях, реальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не встановлені з огляду на те, що обвинувачений відбуває покарання та утримується у ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)».

Вказує, що ризики незаконного впливу на свідків, а також й інші ризики свого підтвердження не знайшли.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку у дебатах адвокатки ОСОБА_7 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу захисту, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити зокрема виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

У відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

За змістом Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019, можливість окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, обумовлена необхідністю дотримання принципів права обвинуваченого на свободу, перевірки правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії судового розгляду, гарантування права на свободу обвинуваченого, стосовно якого винесено ухвалу про тримання під вартою під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Тобто, суд апеляційної інстанції, зважаючи на наведені вище за текстом вимоги Конвенції, положення кримінального процесуального закону, висновки КСУ, перевіряє лише обґрунтованість висновків суду першої інстанції про доцільність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, саме в межах ухвали про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, оцінює дотримання розумних строків тримання особи під вартою, які не мають перебувати поза розумним строком, необхідним для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, дотримання у цьому аспекті прав та свобод обвинуваченого.

При цьому, обґрунтованість підозри переважно оцінюється на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

На даній стадії кримінального провадження стосовно обвинуваченого складено обвинувальний акт, який прийнято судом першої інстанції до розгляду. Тобто, пред`явлене сформоване обвинувачення.

При сформованому та пред`явленому обвинуваченні, суд апеляційної інстанції, при перегляді ухвал в порядку ч. 2 ст. 392 КПК України, не наділений повноваженнями надавати оцінки обґрунтованості підозри, а має зважати лиш на необхідність та доцільність для кримінального провадження подальшого тримання під вартою обвинуваченого, при цьому перевіряючи тривалість, розумність строку перебування останнього під вартою, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Як встановлено матеріалами клопотання, Петрівським районним судом Кіровоградської області провадиться судове слідство у кримінальному провадженні №0000052 від 15.01.2024 про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255-2 КК України.

Зі змісту обвинувачення, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні участі у злочинному зібранні (сходці представників злочинних організацій осіб, які здійснюють злочинний вплив, для планування вчинення злочинів, матеріального забезпечення координації злочинної діяльності, розподілу доходів, отриманих злочинним шляхом, сфер злочинного впливу).

Злочин інкримінований вчиненням на території ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)», де ОСОБА_8 відбуває покарання у зв`язку із його попередніми засудженнями, востаннє вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.08.2021 за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців з конфіскацією всього особистого майна.

Крім того, наразі щодо ОСОБА_8 розглядаються й інші кримінальні провадження, зокрема як №000772 від 27.09.2022 за ст.ст. 307, 255 КК України, у межах яких стосовно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, відсутня інформація про внесення на розгляд РНБО ОСОБА_8 як осіб, які перебувають у статусі кримінальних авторитетів, лідерів злочинних угруповань, відсутня й інформація про те, чи перебуває він у Державному реєстрі санкцій РНБО України з цього приводу.

Отже, зважаючи на зазначене вище у сукупності, колегія суддів, не надаючи оцінки обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у зв`язку із вказаними вище обставинами, вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, свого підтвердження не знайшли, оскільки обвинувачений тримається під вартою та відбуває покарання у відповідних установах, а тому об`єктивно позбавлений можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на учасників у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню у будь-який спосіб, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тобто, у конкретному випадку, в цілому, є недоведеною необхідність застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою щодо обвинуваченого.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвокатки ОСОБА_7 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2025, якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 20.07.2025, 15 години 30 хвилин, без визначення застави, скасувати.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3