Єдиний унікальний номер 142/198/18
Номер провадження 1-в/142/7/25
У Х В А Л А

іменем України

11 вересня 2025 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Трибусівка Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 02 квітня 2024 року Піщанським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладенням обов`язків передбачених п. п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшло подання провідного інспектора Тульчинського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно засудженого ОСОБА_5 .

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 засуджений зазначеним вироком суду за діяння, караність за яке частково усунена.

Відповідно до протоколу передачі судової справи рініше визначеному складу суду між суддями від 22 жовтня 2024 року подання було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2024 року вказане подання було призначено до судового розгляду.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні 11 вересня 2025 року в.о. начальника Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 подання підтримала, його розгляд просила провести у відсутність засудженого, який в жодне судове засідання з розгляду цього подання не з`явився, за відомими адресами проживання відсутній, та на разі оголошений у розшук за вчинення інших кримінальних правопорушень.

Прокурор ОСОБА_3 вважала за можливе провести розгляд подання органу пробації у відсутності засудженого, оскільки питання, що розглядається не погіршує становище засудженого.

Згідно із положеннями п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Абзацом другим частини 5 ст. 539 КПК України, визначено, що неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши думку представника органу пробації, прокурора, дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що подання провідного інспектора Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту частини другої статті 74 КК випливає, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2024 року за ч. 3 статті 185 КК до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, визначених статтею 76 КК.

Зі змісту зазначеного вироку випливає, що ОСОБА_5 18 січня 2018 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) на загальну суму 982,13 грн., а також в ніч з 25 на 26 січня 2018 року на суми 1771,15 грн. та 1055,80 грн.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилання відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-ІХ), яким стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) викладена у новій редакції.

Зокрема, зі змісту частини першої статті 51 КпАП випливає, що відповідальність за цією нормою настає у разі дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (далі НМДГ).

Частиною другою статті 51 КпАП встановлена відповідальність за вчинення дії, передбаченої частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох НМДГ.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 4 КК злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною першою статті 5 КК визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В свою чергу частиною третьою статті 5 КК передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Суд враховує, що Верховний Суд (далі ВС) у постанові від 22.08.2024 (справа № 567/507/23) зауважив таке.

Частиною другою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ.

Аналіз указаних норм закону, як зазначив ВС, свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями частини першої статті 3 КК встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина шоста статті 3 КК).

Аналогічні висновки ВС зробив у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21).

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України (далі ПК) визначено, що у разі, якщо норми інших законів містять посилання на НМДГ, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 1 січня 2024 року становив 1762 грн. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2018 році для кримінально-правової кваліфікації становить 881 грн.

Отже, для вирішення питання щодо наявності правових підстав для звільнення засудженого від призначеного йому покарання необхідно визначити, чи перевищує вартість викраденого ним майна 2 НМДГ (станом на момент вчинення кримінального правопорушення), тобто 1762 грн. у 2018 році.

Як суд зазначив вище, зі змісту вироку вбачається, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_5 шляхом крадіжки за різними епізодами становила 982,13 грн., 1771,15 грн. та 1055,8 грн. Розміри викраденого майна, а саме 982,13 грн. та 1055,8 грн. є меншими за законодавчо визначений розмір шкоди, з якої встановлена кримінальна відповідальність. Саме тому з урахуванням приписів частини другої статті 74 КК, висновків, зроблених ВС у наведеній вище постанові, а також принципу зворотної дії закону в часі, закріпленого статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК, суд дійшов до переконання, що посилання у вироку на засудження ОСОБА_5 у вчиненні цих діянь слід виключити у зв`язку з усуненням караності діяння. Разом з тим, розмір викраденого майна за епізодом в ніч з 25.01.2018 на 26.01.2018 року в с.Трибусівка, потерпіла ОСОБА_6 , а саме 1771,15 грн. перевищує зазначений вище розмір. Тому суд вважає, що правові підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком від 02.04.2024 у повному обсязі відсутні. Натомість ОСОБА_5 має вважатись таким, що відбуває покарання за цим вироком саме у зв`язку з вчиненням ним в ніч з 25.01.2018 на 26.01.2018 в с.Трибусівка (щодо потерпілої ОСОБА_6 ) кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК.

На підставі викладеного, керуючись ст. 371, 537 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання провідного інспектора Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_5 , засудженого 02 квітня 2024 року Піщанським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, - задовільнити.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 02.04.2024 до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі зі звільненням від його відбування з іспитовим строком 3 (три) роки з покладенням обов`язків передбачених п. п.1,2 ч.1 ст.76 КК України за вчинення в ніч з 25.01.2018 на 26.01.2018 року в с.Трибусівка кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (потерпіла ОСОБА_6 , розмір заподіяної матеріальної шкоди 1771,15 грн.)

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Суддя: