Провадження № 11-сс/4808/233/25
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2025 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 червня 2025 року задоволено клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.4 ст.189, ч.2 ст.146 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 08 серпня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_7 . Інший більш м`який запобіжний захід не буде дієвим для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

З оскаржуваною ухвалою не погодилась захисник ОСОБА_8 та оскаржила її в апеляційному порядку. У скарзі оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає її незаконною та необґрунтованою. Вказує, що жодний ризик не підтверджується доказами і фактично є припущеннями. В ухвалі слідчий суддя не зазначив жодних даних, про те що підозрюваний впливає чи буде впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, буде перешкоджати правосуддю або ухилятись від слідства чи суду, знищив або знищить речі і документи, продовжить кримінальне правопорушення, тощо. Крім того, необґрунтовано недостатність інших, більш м?яких запобіжних заходів. Також не враховано, що з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло близько року. За вказаний період ОСОБА_7 , мав можливість переховуватись від слідства і суду або вчинити тиск на свідків та потерпілого, проте не вчинив таких дій. Це свідчить про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Також на думку апелянта, суд не врахував, що після 19.08.2024 року, підозрюваним ОСОБА_7 жодних протиправних дій щодо потерпілого ОСОБА_9 не було вчинено. Гроші потерпілий нікому не передав, проте на нього ніхто не тиснув. Крім того, слідчий судля не в повній мірі дослідив особу підозрюваного, а саме, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, проживає з батьком пенсійного віку. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник та підозрюваний підтримали апеляційні вимоги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

При вирішенні питання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують дію такого запобіжного заходу.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146 КК України. Підозра підтверджується наданими копіями доказів, яких на даному етапі досудового розслідування достатньо для застосування запобіжного заходу.

Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків зазначених в оскаржуваній ухвалі. Такі висновки відповідають сукупності обставин, зокрема характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , а також даних про його особу.

Той факт, що з моменту вчинення злочинів минуло близько 10 місяців, а також, що потерпілий не передав гроші, які у нього вимагали, не підтверджує доводи апелянта про недоведеність ризиків, а також не спростовує висновків слідчого судді щодо запобіжного заходу.

Доводи, що слідчим суддею не було обрано альтернативного запобіжного заходу, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки це є дискреційним правом суду у даній категорії справ та передбачено п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із погрозою застосування насильства.

Не заслуговують на увагу і доводи, що слідчий суддя не розглянув можливість застосування інших запобіжних заходів.

Слідчий суддя належним чином мотивував свої висновки щодо виду запобіжного заходу. При цьому він врахував, що обвинувачення стосується декількох злочинів із погрозою застосування насильства, що в свою чергу є переконливим для визначення ступеню ризиків зазначених стороною обвинувачення.

Твердження захисника щодо тривалості досудового розслідування є необґрунтованим, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що в ході досудового розслідування здійснювались слідчі дії щодо декількох підозрюваних за великою кількістю епізодів кримінальних правопорушень.

Проаналізувавши наведені обставини та вимоги наведених норм діючого кримінального процесуального законодавства, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення слідчого судді законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5