Провадження № 1-кс/161/4485/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 04 серпня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілки, Горохівського району, Волинської області, українця, громадянина України, працюючого оператором ПрАТ «ВГП» ТМ Рута, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

В клопотанні зазначено, що водій ОСОБА_6 , 02 серпня 2025 року, близько 12 години 20 хвилин, керуючи автомобілем марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись дорогою Н-17 сполученням Львів-Радехів-Луцьк зі сторони м. Луцьк, Волинської області в напрямку до м. Горохів, Луцького району, Волинської області, між селами Шклинь та Городище-2, Луцького району, Волинської області, поблизу повороту до села Михлин, Луцького району, Волинської області, проявив безпечність, не уважно стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не зреагував на її зміну, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого не справився з керуванням автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «MERCEDES-BENZ А 180 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , яка рухалася в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «MERCEDES-BENZ А 180 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пасажир автомобіля марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм померли на місці події.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_6 п.2.3.б), п.2.3.д), п.10.1, п.11.3, п.12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), а саме:

-п. 2.3 б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п. 2.3 д) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

-п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.11.3 - на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;

-п.12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили загибель кількох осіб.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новосілки, Горохівського району, Волинської області, українець, громадянин України, працюючий оператором ПрАТ «ВГП» ТМ Рута, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано 02 серпня 2025 року в порядку ст. 208 КПК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 286 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протоколами допитів свідків.

Таким чином досудовим розслідуванням здобуто вагомі та беззаперечні докази причетності до вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років

В ході досудового розслідування 03 серпня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та допитано його в якості підозрюваного.

Сторона обвинувачення вважає, що обґрунтованість підозри повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з епізодом вчинення кримінального правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають виправдати подальше розслідування або висунуте обвинувачення.

Як вбачається з пункту 48 рішення Європейського суду з прав людини "Чеботарь проти Молдови": для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з ст. 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування особи під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, на даний час збереглися достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином зокрема: невчасно прибувати на виклики до органу досудового розслідування та/або суду, змінювати без дозволу органу досудового розслідування та/або суду місце проживання; тимчасово або постійно відлучатися з місця постійного проживання без дозволу органу досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом схиляння свідків та третіх осіб до дачі неправдивих показів в ході досудового розслідування цього кримінального провадження, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених процесуальних обов`язків, та задля запобігання настанню вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також враховуючи вагомість та беззаперечність наявних доказів про причетність до вчинення підозрюваним ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у його вчиненні, до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні запобіжного заходу необхідно взяти до уваги, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої, на думку сторони обвинувачення, підозрюваним настали тяжкі та незворотні наслідки смерть трьох осіб.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суспільний інтерес у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 полягає в тому, що останній, на думку сторони обвинувачення, спричинив дорожньо-транспортну пригоду зі смертельними наслідками внаслідок якої загинуло троє осіб, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, він буде уникати передбаченої законом відповідальності.

Більш того, відповідно до бази даних органів поліції ІТС ІПНП встановлено, що ОСОБА_6 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил в сфері безпеки дорожнього руху, а саме: 24.03.2025 за ч. 1 ст. 121 КУпАП (Керування водієм транспортним засобом, що має несправності); 24.03.2025 за ч. 5 ст. 121 КУпАП (Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами); 24.03.2025 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (Порушення вимог законодавства щодо використання номерних знаків транспортних засобів).

Наведене вище свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_6 схильний до вчинення правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху та не усвідомив негативних наслідків порушення ним вимог ПДР України.

В обґрунтування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слід зазначити, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, а тому є підстави вважати, ОСОБА_6 , вільно проводячи дозвілля, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може здійснювати тиск на свідків, примушуючи давати завідомо неправдиві показання, відмовитись від давання показань або вчинити інші дії у його користь.

При обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_6 може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, а саме: не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема перешкодити збору в повному об`ємі матеріалів, які характеризують його особу, вчинити інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду.

Крім того, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Зважаючи на суворість даного покарання, підозрюваний також може ухилятись від органу досудового розслідування та суду, а також тривалий час переховуватися від них.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів (особиста порука, особисте зобов`язання, застава, домашній арешт) відносно підозрюваного ОСОБА_6 не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки він підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, підозрюваним виконані не будуть, враховуючи санкцію покарання, може переховувався від органів досудового розслідування. Інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Крім того, інкримінований йому злочин спричинив загибель трьох осіб.

Враховуючи викладене, стороною обвинувачення доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_6 з метою запобіганню ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі і просили його задовольнити.

В судовому засіданні захисник просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Суд заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування №0000638 від 02 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що водій ОСОБА_6 , 02 серпня 2025 року, близько 12 години 20 хвилин, керуючи автомобілем марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись дорогою Н-17 сполученням Львів-Радехів-Луцьк зі сторони м. Луцьк, Волинської області в напрямку до м. Горохів, Луцького району, Волинської області, між селами Шклинь та Городище-2, Луцького району, Волинської області, поблизу повороту до села Михлин, Луцького району, Волинської області, проявив безпечність, не уважно стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не зреагував на її зміну, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого не справився з керуванням автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «MERCEDES-BENZ А 180 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , яка рухалася в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «MERCEDES-BENZ А 180 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пасажир автомобіля марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм померли на місці події.

03.08.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором та слідчим не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, згідно зі ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Зважаючи на практику Європейського суду, враховуючи, що матеріалами клопотання не доведена реальна можливість підозрюваного перешкоджати будь-яким чином кримінальному провадженню, а тому вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього у суду немає підстав. Тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні. Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, про що свідчить надана характеристика з Новосілківського старостинського округу Горохівської міської ради Луцького району, офіційно працевлаштований, відповідно до характеристики ПрАТ ВГП за період роботи зарекомендував себе з позитивної сторони. Виходячи з викладених вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про доцільність та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно зі ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань, тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, заборонивши останньому залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою; не відлучатися з місця свого місця проживання цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця навчання, роботи; здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст 176-179, 181, 184,193,194 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.10.2025 року включно, за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Волинській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою;

-не відлучатися з місця свого місця проживання цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця навчання, роботи;

-здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон;

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 передати для виконання відділу Національної поліції за місцем його проживання - АДРЕСА_1 .

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконання після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить по 03.10.2025 року включно, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно, після її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 05 серпня 2025 року о 09-20 годині.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1