УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 28.02.2025 за № 0000415 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українець, громадянин України, має повну вищу освіту, працевлаштований начальником цеху в ЗВА «Весна», одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2025 року, приблизно о 18 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині пр. Ювілейного, зі сторони вул. Новобудов в напрямку вул. Козака Бабури в м. Запоріжжі.

В цей же час, в районі буд. 43 по пр. Ювілейному, в недозволеному для цього місці, на проїзну частину вийшов пішохід ОСОБА_6 , який розпочав перетин дороги, рухаючись зліва-направо відносно напрямку автомобіля «ВАЗ- 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час руху водій ОСОБА_5 , діючи зі злочинною недбалістю, маючи об`єктивну можливість виявити на проїзній частині пішохода ОСОБА_6 , а також можливість своєчасно застосувати заходи для зменшення швидкості свого руху аж до повної зупинки транспортного засобу, порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- п. 12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,

відповідних заходів не прийняв, продовжив прямолінійний рух, внаслідок чого передньою лівою частиною кузову допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому 7-9 ребер зліва по задній аксилярній лінії без зміщення та закритого уламкового перелому верхньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, як кожне окреме, так і у сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, проте викликає тривалий розлад здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимоги п. 12.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, посилаючись на те, що повністю відшкодував завдану шкоду, щиро розкаявся, вину визнав в повному обсязі, раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності. Розуміє суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження.

Захисник підтримав вказане клопотання.

Потерпілий у судовому засіданні проти задоволення вищезазначеного клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження не заперечував, заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з обвинуваченим, а також суду пояснив, що шкода відшкодована обвинуваченим, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, з обвинуваченим примирилися.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення вищезазначених клопотань обвинуваченого і потерпілого та закриття кримінального провадження не заперечував.

Суд, заслухавши обвинуваченого та потерпілого, захисника, думку прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку, що клопотання обвинуваченого та потерпілого про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі (ч. 3 ст. 12 КК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України є нетяжким, який вчинено з необережності та карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у скоєному щиросердно розкаявся. Шкоду, заподіяну потерпілому внаслідок вчиненого ним злочину, відшкодував. Потерпілий проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не заперечував та будь-яких претензій до обвинуваченого не має, з обвинуваченим примирилися, що підтверджується відповідною заявою потерпілого та позицією, яку потерпілий висловив під час проведення підготовчого судового засідання, запевнив суд, що примирився з обвинуваченим ОСОБА_5 та не має до нього жодних претензій матеріального чи морального характеру.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно.

На стадії підготовчого розгляду кримінального провадження в суді обвинувачений ОСОБА_5 примирився з потерпілим та відшкодував заподіяну ним шкоду.

Суд враховує правову позицію висловлену в постанові Верховного Суду від 13 серпня 2019 р. у справі № 537/1772/17 (провадження № 51-1493км19), де суд зазначив, що згідно з положеннями закону України про кримінальну відповідальність, примирення винного з потерпілим означає досягнення між ними угоди, в якій зафіксовано, що потерпілий примирився з винним, задоволений вжитими останнім заходами з відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди і внаслідок цього не заперечує проти звільнення винного від кримінальної відповідальності (чи просить про таке звільнення).

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та звільнити останнього від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням потерпілого із обвинуваченим, закривши кримінальне провадження стосовно останнього, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Арешт накладений за ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2025 року по справі № 334/1681/25, підлягає скасуванню в частині заборони відчуження та розпорядження майном (автомобілем).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

З обвинувального акту слідує, що розмір витрат на залучення експертів складає 10123,80 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 закривається на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 46 КК, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судової ї експертизи.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21), від 01 лютого 2024 у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23).

В матеріалах кримінального провадження є документальне підтвердження, що процесуальні витрати на проведення експертиз становлять 10123,80 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 56, 284, 285, 286, 288, 314, 372 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 28.02.2025 за № 0000415, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Скасувати арешт з транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ - 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності відповідно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2025 року у справі № 334/1681/25 в частині заборони відчуження та розпорядження майном (автомобілем).

Автомобіль «ВАЗ - 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності та переданий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відповідальне зберігання, залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 10123,08 грн (десять тисяч сто двадцять три гривень 80 копійок).

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1