Номер провадження № 1-кп/641/391/2025 Справа № 613/1178/24
УХВАЛА

13 травня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541 від 26.08.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Слобідського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541 від 26.08.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці. Просить покласти на обвинуваченого обов`язки: цілодобово не залишати місце постійного проживання без дозволу прокурора або суду; прибувати до прокуратури та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Вважає, що немає підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, та недостатність більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. На думку прокурора, ризик переховування від суду підтверджується тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також відсутністю у обвинуваченого роботи, неповнолітніх дітей або інших утриманців. Зважаючи на те, що судовий розгляд ще не закінчився, і може виникнути необхідність повторного допиту свідків, а обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу та свідків, які є знайомими та односельчанами обвинуваченого, що може призвести до викривлення показань та втрати доказів вчинення злочину. Вважає, що з урахуванням характеру та фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_9 злочину, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, обрання стосовно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання прокурора підтримав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту частково заперечує, просить змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби.

Зокрема, захисник зазначає, що протягом двох років проведення досудового розслідування ОСОБА_9 належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, не намагався переховуватися від слідства, незаконно впливати на потерпілу або свідків або ж перешкодити розслідуванню іншим чином. На теперішній час свідки та потерпіла вже допитані, вони також повідомили, що будь якого тиску на них з боку обвинуваченого ОСОБА_9 або інших осіб не здійснювалось. Обвинувачений є особою похилого віку, у лютому 2025 року померла його дружина, через що його стан здоров`я значно погіршився. Вважає, що належне виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим може бути забезпечене шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, просить змінити обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби. Крім того, також зазначає, що його онук ОСОБА_15 є військовослужбовцем та учасником бойових дій, неодружений, отримав тяжке поранення, внаслідок чого онуку ампутовано праву верхню кінцівку руки, до теперішнього часу він перебуває на лікуванні та потребує сторонньої допомоги. Оскільки батьки останнього є працюючими держслужбовцями, з урахуванням їх зайнятості на роботі, вони не мають змоги супроводжувати свого сина до медичних закладів та центру протезування, ці функції ОСОБА_9 може та бажає виконувати у денний час замість батьків пораненого. Крім того, зазначає, що і сам ОСОБА_9 потребує стаціонарного лікування, оскільки має порушення зору, варикозне розширення вен ніг, що підтверджується відповідним направленням сімейного лікаря.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_8 клопотання адвоката ОСОБА_7 підтримали.

Прокурор проти клопотання захисника заперечує.

Представник потерпілої проти зміни цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час заперечує.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.03.2025 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_9 до 17.05.2025 року.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

При цьому, суд визнає доведеним стороною обвинувачення те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на теперішній час не зменшились.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, колегія суддів вважає, що на теперішній час не перестали існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні.

В зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеними.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, в засіданні не встановлено.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, а також те, що після дослідження письмових доказів може виникнути необхідність повторного допиту свідків, докази на теперішній час не досліджені, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_9 , строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченого.

Щодо клопотання захисника, то колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби в період дії на території України воєнного стану з запровадженням комендантської години носить формальний характер та не є достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому на переконання колегії суддів більш достатнім запобіжним заходом буде застосування саме цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з урахуванням того кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_9 обвинувачується.

Доводи сторони захисту щодо відсутності доказів винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, не є слушними, оскільки не можуть бути оціненими колегією суддів під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу. Метою судового розгляду кримінального провадження і є доведення або спростування вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Посилання захисту на необхідність здійснення ОСОБА_9 догляду за своїм повнолітнім онуком ОСОБА_15 , який перебуває на лікуванні та через ампутацію кінцівки потребує сторонньої допомоги, не можуть бути визнані колегією суддів підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу .

Доводи сторони захисту щодо погіршення стану здоров`я ОСОБА_9 та необхідності проходження ним стаціонарного лікування не впливають на висновки суду щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки застосування такого заходу не є перешкодою щодо отримання громадянином медичної допомоги.

З урахуванням вищенаведеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню. В зв`язку з вищевикладеним, клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 314, 315, 316, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про продовження строку домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до 13 липня 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду за виключенням випадків необхідності отримання ОСОБА_9 стаціонарної медичної допомоги, та/чи прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною "Повітряна тривога", чи перебування у безпечному місці під час оголошення сирени "Повітряна тривога";

- прибувати за викликом до Богодухівської окружної прокуратури Харківської області або до Слобідського районного суду м. Харкова за першою вимогою;

- повідомляти прокурора , суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- утриматись від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Ухвалу передати для виконання органам Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого до Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органів Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 13.05.2025 року о 16-00.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3