Провадження № 1-кп/638/1829/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 15.01.2025 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, працюючого на посаді лікаря-кардіолога у КНП «Міська поліклініка № 3» Харківсьої міської ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений органом досудового розслідування місце та час, розробив злочинну схему отримання неправомірної вигоди від громадян України, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на членів Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (ЕКОПФО) щодо призначення групи інвалідності, яка в подальшому буде підставою зняття з військового обліку, за отримання неправомірної вигоди.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, шляхом створення штучних умов для надання йому неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, 21.02.2025, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартії, 12, в ході особистого спілкування із ОСОБА_6 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_6 раніше була встановлена 3 група інвалідності, строк якої сплинув у 2022 році, повідомив ОСОБА_6 про те, що за грошову винагороду він зможе посприяти встановленню йому групи інвалідності, а саме вплинути на прийняття рішення особами з числа Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі ЕКОПФО) зазначивши, що частина з грошових коштів піде посадовим особам Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи аби вони прийняли рішення на його користь.

Таким чином, ОСОБА_5 , створив для ОСОБА_6 впевненість у своїх діях, а саме реальності впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на прийняття відповідних рішень членами Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

27.02.2025 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_6 у приміщенні КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради, що розташована за адресою: м. Харків, Бригади Хартія, 12, отримав від останнього його медичні документи на підтвердження існування хвороби, що надає право на оформлення групи інвалідності. Оглянувши отриману медичну документацію, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 про те, що йому необхідно поїхати у дві лікарні, а саме у Консультативну поліклініку ГУ «Національний інститут терапії ім. Л.Т. Малої» та у Харківський науково-дослідницький інститут загальної та невідкладної хірургії. Після чого ОСОБА_5 зателефонував до лікаря-терапевта Консультативної поліклініки ГУ «Національний інститут терапії ім. Л.Т. Малої» ОСОБА_7 та повідомив їй, що до неї приїде ОСОБА_6 та йому необхідно допомогти в проходженні обстеження та направленні на ЕКОПФО. Одразу після цього ОСОБА_5 на клаптику листа написав: «1 500» показав цей листок ОСОБА_6 та повідомив, що він має надати зазначену суму грошових коштів ОСОБА_7 , яка у такому випадку підготує необхідні документи.

Виконуючи попередні вказівки, 03.03.2025 року близько о 09:00 год., ОСОБА_6 зустрівся з лікарем - терапевтом ОСОБА_7 у Консультативній поліклініці ГУ «Національний інститут терапії ім. Л.Т. Малої», якій повідомив, що він прийшов від ОСОБА_5 , після чого передав їй свої медичні документи (старі документи про інвалідність, медичну карту та інші медичні виписки щодо встановлення захворювання у вигляді вродженої вади серця). ОСОБА_7 , оглянувши отримані медичні документи направила ОСОБА_6 на ультра-звукове дослідження, після чого остання підготувала та надала йому консультативний висновок спеціаліста № 2527 відповідно до якого йому встановлено діагноз за результатами УЗД: вроджена вада серця: коарктація аорти та двостулковий аортальний клапан. Хірургічна корекція вади серця: ендопротезування перешийка аорти - 2012 рік. Недостатність аортального клапана з регургітацією 1 ступеня. Недостатність мітрального та тристулкового клапану з регургітацією 1 ступеня. Гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 2 ступеня. Гіпертрофія міокарді лівого шлуночка (ІММЛІ 115,25 г/м2). Повна блокада правої ніжки п. Гіса. СН стадія В зі збереженою фракцією викиду лівого шлуночка (66 % - УЗД серця 03.03.2025), NYHA І. Ризик І (помірний).

Після чого ОСОБА_6 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 , передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1500 гривень.

На наступний день, тобто 04.03.2025 ОСОБА_6 , повернувся до ОСОБА_5 та передав йому медичні документи, у тому числі отримані від ОСОБА_7 , у яких серед іншого було зазначено про необхідність проходження ЕКОПФО.

13.03.2025 року приблизно о 14:00 год., ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартії, 12, в ході особистої бесіди із ОСОБА_6 повідомив останньому про необхідність заключити декларацію із його ( ОСОБА_5 ) терапевтом, спільно із яким ОСОБА_5 буде допомагати ОСОБА_6 в проходженні ЕКОПФО та направленні на їх адресу документів. Одразу після цього ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 про те, що він повинен передати йому ( ОСОБА_5 ) грошові кошти в сумі 1000 доларів США за підготовку документів та успішне проходження ЕКОПФО.

25.03.2025 року приблизно о 15:00 год., ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартії, 12, в ході особистої бесіди із ОСОБА_6 повідомив останньому про те, що він направив документи ОСОБА_6 до експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, після чого ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 про необхідність передачі йому ( ОСОБА_5 ) грошових коштів у сумі 1 000 доларів США, за вплив на посадових осіб ЕКОПФО, які повинні прийняти рішення про встановлення ОСОБА_6 групи інвалідності.

27.03.2025 приблизно о 19:35 ОСОБА_5 , перебуваючи в середині автомобілю «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився біля буд. 34 по проспекту Л. Свободи, м. Харків, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та особистого збагачення, діючи умисно, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_6 повідомив останньому про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 1000 доларів США, які необхідно залишити на передній панелі в середині автомобілю «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_2 , що ОСОБА_6 і було зроблено.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вищенаведених обставин отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США (41 520 гривень відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 27.03.2025) за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме за вплив на членів Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, щодо прийняття рішення про встановлення ОСОБА_6 групи інвалідності.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, визнав повністю, підтвердивши вищезазначені обставнини скоєння кримінального правопорушення в повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В постанові Об`єднаної Палати ККС ВС від 16 вересня 2024 року у справі № 444/870/22 Верховний Суд зазначив, що суд у конкретному кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, у тому числі, у разі часткового заперечення винуватості особи у вчиненні окремого кримінального правопорушення в сукупності кримінальних правопорушень, яке має окрему кваліфікацію, або є окремим епізодом кримінального правопорушення, чи невизнання цивільного позову, та у такому випадку щодо цих оспорюваних обставин провести судовий розгляд у загальному порядку, дослідивши докази, які підтверджують або спростовують ці обставини. Такий порядок розгляду кримінального провадження не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, визначені в ч. 1 ст. 91 КПК.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що прокурор та інші учасники не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності позиції останнього, роз`яснивши обвинуваченому про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З урахуванням викладеного, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що подія правопорушення мала місце, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 369-2 КК України як - одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

При призначені обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до статей 50, 65-69 Кримінального кодексу України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 уродженець м. Харків, громадянин України, працює на посаді лікаря-кардіолога у КНП «Міська поліклініка № 3» Харківсьої міської ради, до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Відповідно до наданої стороною захисту характеристики керівника КНП «Міська полікліника № 3» ХМР ОСОБА_5 за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставин його вчинення та наслідків, даних про особу обвинуваченого, визнання ним вини, ставлення до скоєного та його подальшу поведінку, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суму неправомірної вигоди та в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу.

При цьому, як передбачено положеннями п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Санкцією ч. 2 ст. 369-2 КК України передбачено основне покарання, зокрема, у виді штрафу у розмірі від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, призначаючи особі покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу необхідно враховувати положення ч. 2 ст. 53 КК України та вирішувати питання про визначення штрафу у розмірі, не меншому за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 53 КК України, а також зважаючи на те, що обвинуваченим внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України отриманий дохід в сумі 1000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 27.03.2025 року становить 41520 грн, суд дійшов висновку щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання у виді штрафу в розмірі 3500 (трьох тисяч п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 59500 грн, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, призначаючи покарання суд враховує вимоги ч. 5 ст. 72 КК України.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 28.03.2025 року у справі № 630/322/25 (провадження № 1-кс/630/253/25) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» з визначенням суми застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240,00 грн.

Також, цією ж ухвалою в разі внесення застави згідно ст. 194 КПК України було покладено на ОСОБА_5 наступні обов`язки: з`являтися на виклик до органу досудового розслідування, прокурора або суду, а вразі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; не відлучатись із м. Харків без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування із свідками та іншими учасниками кримінального провадження; утримуватися від спілкуватися з лікарями КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради та співробітниками - членами Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; здати до органів Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд з України.

Згідно з листом Т.в.о. начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» полковника вн. служби ОСОБА_9 від 31.03.2025 року ОСОБА_5 був звільнений з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» 31.03.2025 року, згідно ухвали Люботинського міськрайонного суду Харківської області від 28.03.2025 року по сплаті застави у сумі 242240 грн.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою (ч. 11 ст. 182 КПК України).

Судом встановлено, що з моменту звільнення з-під варти та на день ухвалення вироку, тобто, в період дії запобіжного заходу у вигляді застави, обвинувачений ОСОБА_5 виконував покладенні на нього обов`язки, визначені ст. 194 КПК України, вимог щодо майнових стягнень у даному кримінальному провадженні не заявлено, тому застава підлягає поверненню заставодавцям ОСОБА_10 , ОСОБА_11 після припинення дії запобіжного заходу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набранням вироком законної сили суд вважає за необхідне залишити без змін.

Згідно зі ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 01.04.2025 року у справі № 630/322/25 (провадження 1-кс/630/256/25) необхідно скасувати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3500 (трьох тисяч п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 59500 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді застави (після звільнення з-під варти) до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Заставу в розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн 00 коп, внесену 31 березня 2025 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківський області за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання вироком законної сили повернути заставодавцям - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 01.04.2025 року у справі № 630/322/25 (провадження 1-кс/630/256/25) на майно, вилучене 27 березня 2025 року в ході обшуку затриманого ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон Xiaomi Redmi 13C Imei 1 НОМЕР_3 , Imei 2 НОМЕР_4 з номером мобільного телефону НОМЕР_5 , мобільний телефон Nokia 5.4 Imei 1 НОМЕР_6 , Imei 2 НОМЕР_7 з номерами мобільного телефону НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , флеш накопичувач з маркувальним позначенням Kingstone DTSE 16 Gb та флеш накопичувач Verico 16 Wanderer; на майно, вилучене 27 березня 2025 року в ході обшуку транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_10 , а саме 10 купюр номіналом на 100 доларів США з однаковими номерами КВ 14859854 М та щоденник з чорновими записами; на майно, вилучене 28 березня 2025 року в ході обшуку приміщення КНП «Міська поліклініка №3», що розташована за адресою: м. Харків, вул.. Бригади Хартія, 12, а саме флеш накопичувач Т&G 32 Gb. - скасувати.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон Xiaomi Redmi 13C Imei 1 НОМЕР_3 , Imei 2 НОМЕР_4 з номером мобільного телефону НОМЕР_5 , мобільний телефон Nokia 5.4 Imei 1 НОМЕР_6 , Imei 2 НОМЕР_7 з номерами мобільного телефону НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; флеш накопичувач з маркувальним позначенням Kingstone DTSE 16 Gb; флеш накопичувач Verico 16 Wanderer; флеш накопичувач Т&G 32 Gb - повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 10 купюр номіналом на 100 доларів США з однаковими номерами КВ 14859854 М; щоденник з чорновими записами - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів: засудженому з дня отримання копії вироку, іншим учасникам судового провадження з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1