Номер провадження: 11-сс/813/971/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22.05.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст.398 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2025 року про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність співробітників ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП м. Одеса,

установив

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2025 року було частково задоволено ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у не розгляді клопотань в рамках кримінального провадження № 0000433 від 13.03.2020 року Зобов`язати уповноважених осіб ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області у відповідності до ст. 220 КПК України розглянути клопотання ОСОБА_3 від 06.02.2025 на ім`я начальника ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП м. Одеса ОСОБА_4 з приводу надання інформації щодо викликів поліції з мобільного телефону потерпілої; клопотання ОСОБА_3 від 06.02.2025 подане у кримінальному провадженні № 0000433 про встановлення особи на ім`я ОСОБА_5 ; клопотання ОСОБА_3 від 06.02.2025, облікованого за № М-100 від 06.02.2025 щодо призначення експертизи. В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою її скаргу задовольнити у повному обсязі.

19.05.2025 року на адресу апеляційного суду надійшли матеріали судової справи №947/40318/24

Перевіривши зміст апеляційної скарги та вивчивши матеріали судового провадження, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Крім того, ч. 3 ст. 307 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Як убачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, постановлену в порядку ст. 303 КПК України, та якою скаргу частково задоволено, тобто на судове рішення слідчого судді, апеляційне оскарження якого не передбачено ч. 3 ст. 307 та ст. 309 КПК України.

Водночас ч. 3 ст. 309 КПК України встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, згідно з правилами статей 314-315 цього Кодексу.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом України не встановлені заборона або обмеження в реалізації права на оскарження до суду певних судових рішень під час досудового розслідування, а визначена особлива процедура оскарження апеляційного оскарження ухвал слідчого судді, яка в даному випадку не була дотримана апелянтом, що не позбавляє його права звернення в подальшому до суду за захистом своїх прав у відповідній стадії кримінального провадження.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч. 1 ст. 5 КПК України, яка визначає, що апеляційний суд зобов`язаний прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та, виходячи зі змісту ст. 307 та 309 КПК України, яка містить вичерпний перелік судових рішень, які відповідно до діючого КПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, виконуючи вимоги ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя - доповідач дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути предметом перегляду апеляційного суду, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Зазначена позиція відображена у Постанові ВСУ у справі № 766/22242/17.

Керуючись статтями 7, 9, 24, 309, 399, 422 КПК України суддя-доповідач, -

ухвалив

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2025 року про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність співробітників ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП м. Одеса.

Відповідно до положень ч.5 ст.399 КПК України копію ухвали разом з апеляційною скаргою та всіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2