Провадження 1-кп/193/36/25
В И Р О К

іменем України

08 вересня 2025 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка кримінальне провадження №0000047 відносно обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перше Травня, Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

встановив:

05 березня 2024 року близько о 20:00 годині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 яким користується ОСОБА_9 , де в ході розмови з ОСОБА_5 виник конфлікт під час якого на мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy А05 4/128 Gb, зеленого кольору, що належить останній, надійшов телефонний дзвінок та коли ОСОБА_5 відповіла на нього у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи умисно в умовах воєнного стану, запровадженого на території України Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, останній правою рукою шляхом ривку вихопив із правої руки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy А05 4/128 Gb, зеленого кольору, з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» номер НОМЕР_1 . В подальшому, довівши свої злочинні дії до завершення, ОСОБА_6 , разом з викраденим майном з місця скоєння злочину зник розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди, яка згідно з висновком експерта № 1271/24 від 07.03.2024 становить 4879,20 грн.

Таким чином дії ОСОБА_6 кваліфікуються ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини, щиро розкаявся. Вказав, що 05 березня 2024 року близько о 20:00 годині, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , в ході розмови з ОСОБА_5 виник конфлікт під час якого на мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy А05 4/128 Gb, зеленого кольору, що належить останній, надійшов телефонний дзвінок та коли ОСОБА_5 , відповіла на нього правою рукою шляхом ривку вихопив із правої руки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy А05 4/128 Gb, зеленого кольору, який він подарував ОСОБА_10 раніше. В подальшому, він пішов в парк та сховав телефон під деревом і знаходився поряд, де його і знайшли працівники поліції. Планував в подальшому віддати телефон. Вказаний злочин вчинив, оскільки знаходився в стані алкогольного сп`яніння, не думав про наслідки, щиро розкаявся, просив не позбавляти волі, засуджує свій вчинок, у потерпілої попрохав вибачення. Наявні в справі докази винуватості не оспорює.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що дійсно 05.03.2024 року, ввечері вона приїхала до подруги ОСОБА_9 та відпочивали за її місцем проживання АДРЕСА_3 . Туди прийшов обвинувачений і хотів побалакати, під час розмови їй зателефонували і вона почала розмову по телефону. ОСОБА_11 вихопив телефон і не віддавав його, вимагав примирення. Вона, разом із подругою та її чоловіком вмовляли віддати телефон, але ОСОБА_11 не віддав телефон. Вона викликала працівників поліції, коли ОСОБА_12 їх побачив, він пішов. Через деякий час повернувся без телефона. Потім телефон віддав. Прохала міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі. Також пояснила, що знає про сина ОСОБА_13 , він спілкується із своїм сином, утримує його. Син приїздить до бабусі і батька.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, потерпілої, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Додатково, суд визнає обставини, що пом`якшують покарання вчинення злочину вперше, молодий він, скрутне матеріальне становище в умовах військового стану.

Обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину - злочин, передбачений ч. 4 ст.186 КК України відноситься до тяжкого, обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, який не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, щиро розкаявся, прохав вибачення, засуджує свій вчинок та негативно до нього ставиться.

Відповідно до ст. 69 КК України, оскільки наявні кілька обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який є не судимим , суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 , нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини справи, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_6 , можливе без ізоляції від суспільства, а тому, з урахуванням ст. 75 КК України, його слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та покласти обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Речовий доказ: - мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy А05 4/128 Gb, зеленого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій - залишити власнику - ОСОБА_5 ..

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Матеріали кримінального провадження на 78 арк. зберігати при матеріалах кримінального провадження № 193/606/24, 1-кп/193/36/25.

Повний текст вироку виготовлено 08 вересня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1