УХВАЛА

03 липня 2025 року

м. Київ

справа № 132/2491/23

провадження № 51-2513ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вінницького апеляційного суду від 12 червня 2025 року щодо нього,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на указане вище судове рішення щодо нього, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі ? КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Такі вимоги повинні узгоджуватися з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, визначеними нормами ст. 436 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

У касаційній скарзі засуджений просить вирок Вінницького апеляційного суду від 12 червня 2025 року скасувати, а вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 26 березня 2024 року залишити без змін, закривши кримінальне провадження.

Указані вимоги не відповідають повноваженням суду касаційної інстанції, визначеним ст. 436 КПК, за наслідками розгляду касаційної скарги та є взаємовиключними.

У випадку скасування судового рішення, суд касаційної інстанції може лише призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції або закрити кримінальне провадження. Натомість повноваженнями скасувати вирок апеляційного суду та водночас залишити вирок суду першої інстанції без змін суд касаційної інстанції не наділений.

Разом з тим вимога закрити кримінальне провадження не корелюється із вимогою про необхідність залишення вироку суду першої інстанції без змін. Закрити кримінальне провадження, за наявності достатніх на те підстав, Суд може лише у випадку скасування судових рішень.

Колегія суддів наголошує, що касаційна скарга має містити конкретну вимогу, яка би відповідала повноваженням суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, передбаченим ст. 436 КПК, без будь-якої альтернативи, оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги та може вийти за такі межі виключно у визначених законом випадках.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної

позиції.

З вимоги, відображеної у касаційній скарзі, вбачається, що засуджений, серед іншого, просить закрити кримінальне провадження щодо нього.

Підстави до закриття кримінального провадження судом визначені у ст. 284 КПК, натомість обґрунтування вимоги, висунутої до суду касаційної інстанції, про закриття кримінального провадження, з огляду на приписи ст. 284 КПК у взаємозв`язку із ст. 440 цього Кодексу, не наведено.

Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

В недотримання указаної вище норми засуджений до касаційної скарги не додає копій оскаржених ним судових рішень, що є не просто формальним недотриманням приписів ст. 427 КПК, а фактично позбавляє суд касаційної інстанції процесуальної можливості перевірити дотримання особою, що подає касаційну скаргу, положень п. 4 ч. 2 ст. 427 цього Кодексу в частині обґрунтування вимог касаційної скарги з огляду на зміст оскарженого судового рішення.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Клопотання про зупинення виконання судових рішень, відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК, суддя-доповідач вирішує тільки після відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вінницького апеляційного суду від 12 червня 2025 року щодо нього залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3