Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7104/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/482/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження №296/7104/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 липня 2025 року, якою обрано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомира, з середньою освітою, студента Житомирського технологічного фахового коледжу Київського національного університету будівництва і архетиктури, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Вважає ухвалу незаконною та необгрунтованою. Вказує, що ОСОБА_8 письмове повідомлення про підозру не було вручено і він не був ознайомлений з правами та обов`язками підозрюваного. Зазначає, що на час події кримінального правопорушення ОСОБА_8 не досяг повноліття і їй невідомо чи було залучено його законного представника до участі у справі. Вважає, що ризики, на які посилається прокурор, грунтуються на припущеннях. Звертає увагу на те, що вона не мала конфіденційного побачення з ОСОБА_8 , а тому не має узгодженої правової позиції. є недоведеними.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.5 ст.361 КК України у кримінальному провадженні № 0000720 від 23.07.2024.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000720 від 23.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч.5 ст.361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 18.07.2024 більш точний час встановити не представилося можливим, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на особисте незаконне збагачення, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка) шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації, вчиненого під час дії воєнного стану.

У точно не встановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 18.07.2024 ОСОБА_8 придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи базу даних AT КБ «ПриватБанк» з логінами та паролями до банківських рахунків юридичних та фізичних осіб, у результаті чого отримав можливість безперешкодного входу до інтернет-банкінгу «Приват24» без відома власників рахунків.

Переслідуючи виниклий злочинний умисел, усвідомлюючи, що досягти мети незаконного збагачення шляхом вчинення вказаних протиправних дій ОСОБА_8 самостійно не зможе, останній залучив до протиправної діяльності за власною згодою ОСОБА_11 , якому надав базу даних AT КБ «ПриватБанк» з детальним поясненням про можливість несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи інтернет-банкінгу «Приват24» та викрадення грошових коштів з банківських рахунків юридичних та фізичних осіб.

У подальшому ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , залучив до протиправної діяльності, за власною згодою ОСОБА_12 , та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, яким надали базу даних АТ КБ «Приват Банк» з детальним роз`ясненням несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи інтернет-банкінгу «Приват24» та викрадення грошових коштів з банківських рахунків юридичних та фізичних осіб.

Надалі, ОСОБА_12 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, використовуючи заздалегідь отримані від ОСОБА_11 та ОСОБА_8 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», а саме логіни та паролі облікових записів клієнтів AT КБ «Приватбанк», 18.07.2024 року приблизно о 16 год. 30 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного терміналу з сім-карткою НОМЕР_1 , шляхом підбору та введення логіну та паролю до облікового запису ОСОБА_13 у мобільному додатку «Приват 24», несанкціоновано втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, отримавши в такий спосіб доступ до інформації по картковому рахунку № НОМЕР_2 AT КБ «ПриватБанк» належного ОСОБА_13 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_12 здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 22 490, 15 грн. за придбаний ним в інтернет-магазині «Yes Original» товар, згідно замовлень ID Yesoriginal.com.ua № 238252, № 238250 , № 238546, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 22 490 грн.15 копійок.

Крім того, ОСОБА_11 , використовуючі отримані від ОСОБА_8 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», 20.07.2024 приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного телефону зайшов у мобільний додаток «Приват 24» потерпілої ОСОБА_14 , який є програмно-технічним комплексом та відповідно є інформаційною (автоматизованою) системою, з прямим умислом, направленим на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно- небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, несанкціоновано, тобто без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутився за попередньою змовою групою осіб в роботу програмно- технічного комплексу, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за номером рахунку № НОМЕР_4 , яка прив`язана до рахунку банківської картки за № НОМЕР_5 , що належить потерпілій та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, у результаті чого втрутився у роботу вказаної електронної системи без дозволу потерпілої ОСОБА_14 . У цей час ОСОБА_11 побачив стан банківського рахунку по банківській картці № НОМЕР_5 потерпілої. Після чого у ОСОБА_11 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_11 здійснив перерахунок грошових коштів, у сумі 29 878, 00 грн, за придбаний ним в інтернет-магазині «Yes Original» товар, згідно замовлень ID Yesoriginal.com.ua № 239064, № 239066, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 29 878 грн. 00 копійок.

Крім того, ОСОБА_12 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, використовуючи заздалегідь отримані від ОСОБА_11 та ОСОБА_8 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», а саме логіни та паролі облікових записів клієнтів АТ КБ «Приват Банк», 20.07.2024 близько 15 год. 00 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного терміналу з сім-карткою НОМЕР_6 , шляхом підбору та введення логіну та паролю до облікового запису ОСОБА_15 у мобільному додатку «Приват 24», несанкціоновано втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, отримавши в такий спосіб доступ до інформації по картковому рахунку № НОМЕР_7 AT КБ «ПриватБанк», належного ОСОБА_15 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_12 здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 49 106, 00 грн. за придбаний ним в інтернет-магазині «Yes Original» товар, згідно замовлень ID Yesoriginal.com.ua № 238977, № 238985, № 238986, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на суму 49 106 грн. 00 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_12 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, використовуючи заздалегідь отримані від ОСОБА_11 та ОСОБА_8 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», а саме логіни та паролі облікових записів клієнтів AT КБ «Приватбанк», 22.07.2024 близько 13 год. 35 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного терміналу з сім-карткою НОМЕР_6 , шляхом підбору та введення логіну та паролю до облікового запису ОСОБА_16 у мобільному додатку «Приват 24», несанкціоновано втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, отримавши в такий спосіб доступ до інформації по картковому рахунку № НОМЕР_8 AT КБ «ПриватБанк» належного ОСОБА_16 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_12 здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 53 600, 00 грн. за придбаний ним в інтернет-магазині «Yes Original» товар, згідно замовлень ID Yesoriginal.com.ua № 239616, № 239622 , № 239626, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_16 матеріальної шкоди на суму 53 600 грн. 00 копійок.

Крім того, ОСОБА_12 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, використовуючи заздалегідь отримані від ОСОБА_11 та ОСОБА_8 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», а саме логіни та паролі облікових записів клієнтів AT КБ «Приватбанк», 24.08.2024 близько о 12 год. 38 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного терміналу з сім-карткою НОМЕР_6 , шляхом підбору та введення логіну та паролю до облікового запису ОСОБА_17 у мобільному додатку «Приват 24», несанкціоновано втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, отримавши в такий спосіб доступ до інформації по картковому рахунку № НОМЕР_10 AT КБ «ПриватБанк» належного ОСОБА_17 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 23 493, 00 грн. за придбаний ним в інтернет-магазині «New Balance» товар, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_17 матеріальної шкоди на суму 23 493 грн. 00 коп.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, використовуючи заздалегідь отримані від ОСОБА_11 та ОСОБА_8 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», а саме логіни та паролі облікових записів клієнтів AT КБ «Приватбанк», 28.08.2024 близько 16 год. 41 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного терміналу з сім-карткою НОМЕР_6 , шляхом підбору та введення логіну та паролю до облікового запису ОСОБА_18 у мобільному додатку «Приват 24» несанкціоновано втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, отримавши в такий спосіб доступ до інформації по картковому рахунку № НОМЕР_11 АТ КБ «Приват Банк» належного ОСОБА_18 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_12 здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 23 493 грн. 00 грн. за придбаний ним в інтернет-магазині «New Balance» товар, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_18 матеріальної шкоди на вказану суму.

Діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_12 , використовуючи отримані від ОСОБА_11 та ОСОБА_8 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», 26.10.2024 близько 15 год. 00 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного телефону зайшов у мобільний додаток «Приват 24» потерпілого ОСОБА_19 , який є програмно-технічним комплексом та є інформаційною (автоматизованою) системою, з прямим умислом, направленим на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, несанкціоновано, тобто без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутився в роботу програмно- технічного комплексу, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за номером рахунку № НОМЕР_12 , яка прив`язана до рахунку № НОМЕР_13 , що належить потерпілому та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, в результаті чого втрутився у роботу вказаної електронної системи без дозволу потерпілого ОСОБА_19 . У цей час ОСОБА_12 побачив стан банківського рахунку по банківській картці № НОМЕР_12 потерпілого, після чого у ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_12 здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 6 736, 00 грн, за придбаний ним в інтернет-магазині «UNHOLY» товар, згідно замовлень № 5944, № 5943, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_19 матеріальний збиток на загальну суму 6 736, 00 грн.

09.06.2025 слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 361 КК України.

Однак, письмове повідомлення про підозру не було вручено особисто ОСОБА_8 , внаслідок не встановлення місцезнаходження останнього.

Водночас, органом досудового розслідування вжито заходів для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень відповідно до ст.135 КПК України, тобто особа вважається повідомленою.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними у провадженні доказами.

Поряд з наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.5 ст.361 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п. п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, тому слідчий просив обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі ч.6 ст.193 КПК України.

Враховуючи, що підозра ОСОБА_8 повідомлена у встановленому законом порядку відповідно до вимог ч.1 ст.278 КПК України, останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.361 КК України, а також ризики, передбачені п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України доведені та більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000720 від 23.07.2024 за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.361 КК України, а саме : у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, повторно та у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації, вчиненого під час дії воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно рапорту ОСОБА_20 працівниками ВПК в Житомирській області було здійснено запит до реєстру перетину кордону "АРКАН" ЦП та отримано відповідь, що ОСОБА_8 перетнув державний кордон України через пункт пропуску Ягодин-Дорогульськ до республіки Польща 25.12.2024 та назад не повертався, до цього його місцем проживання була адреса: АДРЕСА_2 .

Проте, за вказаною адресою ОСОБА_8 відсутній.

В порядку ч.2 ст.135 КПК України орган досудового розслідування намагався вручити підозру одному з батьків ОСОБА_8 , проте його мати на виклик до слідчого не з`явилася та відмовилася отримати повідомлення про підозру, що зафіксовано на міні флеш карті.

09.06.2025 засобами поштового зв`язку повідомлення про підозру ОСОБА_8 та виклики до слідчого направлені поштою за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_8 з батьками. Проте, вказане поштове відправлення було повернуто у зв`язку з відмовою батьків від його отримання.

Водночас, відповідно до судової практики відмова отримати поштове відправлення батьками неповнолітньої особи за адресою зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила іншої адреси місця проживання, є підтвердженням факту оповіщення, навіть якщо таке повідомлення фактично не було вручено.

Відповідно до ч.4 ст.135 КПК України повістка про виклик неповнолітньої особи, як правило, вручається її батьку, матері, усиновлювачу або законному представнику. Інший порядок вручення повістки допускається лише у випадку, якщо це обумовлюється обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.136 КПК Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Більш того, саме 09.06.2025 повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.361 КК України, вручена 09.06.2025 його захиснику ОСОБА_21 (а.п.29-35), про що свідчить підпис останньої.

Відповідно до ч.8 ст.135 КПК України у випадку наявності в особи, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 у порядку та строки, передбачені ч.2 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України.

Отже, ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 перетнув державний кордон України через пункт пропуску Ягодин-Дорогульськ до республіки Польща 25.12.2024 року та назад до України не повертався, місце його перебування невідомо, постановами слідчого від 20 червня 2025 року останнього оголошено у розшук та міжнародний розшук.

Також, на переконання колегії суддів слідчій суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_8 є обгрунтованою.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.361 КК України, підтверджується доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання : протоколами обшуків від 06.02.2025, протоколами за результатами проведення НСРД, протоколом тимчасового доступу до речей і документів, протоколами допиту потерпілих, свідків та іншими доказами.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що доводи апелянта щодо необгрунтованості підозри та ненабуття статусу підозрюваного ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки спростовуються вищенаведеними мотивами.

Згідно частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, чинним кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошена у міжнародний розшук.

Як зазначено в частині шостій статті 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Так, слідчім суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування або суду підтверджується тяжкістю можливого покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим в інкримінованих йому злочинах, які відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів. Більш того, батьки неповнолітнього підозрюваного не повідомляють органу досудового розслідування його місцезанходження.

Ризик знищення, приховування речових доказів підтверджується тим, що не всі речові докази ще віднайдені та вилучені.

Ризик незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні обгрунтовується тим, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може вчиняти такі спроби.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обгрунтований тим, що фактичні обставини кримінальних правопорушень свідчать про те, що це є способом отримання доходів підозрюваним.

За наведених обставин колегія суддів вважає непереконливими доводи апеляційної скарги захисника про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не доведені.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявні всі підстави, передбачені п.6 ст.193 КПК України, для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також колегія суддів звертає увагу на позицію, викладену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.02.2022 року у справі № 991/3440/20, згідно якої, рішення слідчого судді про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників. У даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

На відміну від затриманої особи з метою приводу, яка має гарантії не пізніше 36 годин з моменту затримання бути звільненою або доставленою до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, може бути затриманою і утримуватися під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження.

Таким чином, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ч. 6 ст. 193 КПК України) є обов`язковим процесуальним документом (рішенням) для забезпечення вчинення процесуальних дій спрямованих для встановлення місця перебування підозрюваного за межами України та його затримання.

Такі висновки також підтверджуються:

- ч. 6 ст. 193 КПК України, яка передбачає, що після затримання особи (на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу;

- п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України, відповідно до якого екстрадиція, зокрема, включає такі дії: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи;

- ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України, які передбачають порядок підготовки документів та направлення запиту (клопотання) про видачу особи в Україну (екстрадицію), а також перелік документів, які долучаються до такого запиту, серед яких є засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ч. 6 ст. 193 КПК України) є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (п. 1 Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБУ, СБУ, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5).

У свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, саме з метою забезпечення міжнародного розшуку підозрюваного, затримання його за межами України та видачу для притягнення до кримінальної відповідальності, а тому сторона обвинувачення і звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з метою отримання «detentionorder».

Доводи апелянта про те, що їй невідомо про залучення до справи законного представника підозрюваного та вона не мала конфіденційного побачення із підозрюваним, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновки слідчого судді. Більш того, постановою слідчого визнано законим представником неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_22 і на данний час підозрюваний вже досяг повноліття.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги захисника не спростовують висновків слідчого судді, а тому підстав для скасування ухвали, яка є законною та обґрунтованою, немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 липня 2025 року, якою обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :