Провадження № 1-кп/742/295/25
Єдиний унікальний № 731/33/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000006 від 13.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Іржавець Прилуцького району (Ічнянського району) Чернігівської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до частини 1 статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», обороноздатність держави - здатність держави до захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Вона складається з матеріальних і духовних елементів та є сукупністю воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони та належних умов для його реалізації.

Крім того, відповідно до пункту 4, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про національну безпеку України» державна безпека - це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності і демократичного конституційного ладу та інших життєвоважливих національних інтересів від реальних і потенційних загроз невоєнного характеру; національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Згідно з пунктом 19 частини 1 статті 1, статті 26 Закону України «Про національну безпеку України» актуальні загрози національній безпеці України визначаються Стратегією національної безпеки України, яка схвалюється рішенням Ради національної безпеки і оборони України і затверджується указом Президента України.

Указом Президента України від 14.09.2020 № 392/2020 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.09.2020 «Про Стратегію національної безпеки України» та затверджено Стратегію національної безпеки України, яка, серед інших, містить наступні положення.

Пунктом 16 визначено, що росія використовує Чорноморсько-Каспійський регіон, окупований Крим як «міст» на Балкани, у Середземномор`я, на Близький Схід і у Північну Африку. Для зміцнення позицій у Європі російська федерація застосовує енергетичну та інформаційну «зброю», намагається впливати на внутрішньополітичну ситуацію у європейських державах, підживлює тривалі конфлікти, збільшує військову присутність у Східній Європі .

Пунктом 17 визначено, що для відновлення свого впливу в Україні російська федерація, продовжуючи гібридну війну, системно застосовує політичні, економічні, інформаційно-психологічні, кібер- і воєнні засоби. Посилюються угруповання збройних сил російської федерації та його наступальний потенціал, регулярно проводяться масштабні військові навчання поблизу державного кордону України, що свідчить про збереження загрози військового вторгнення. Зростає мілітаризація територій тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Зберігається загроза з боку російської федерації вільному судноплавству у Чорному та Азовському морях, Керченській протоці.

Пунктом 18 визначено, що російська окупаційна адміністрація та збройні формування російської федерації на тимчасово окупованих територіях Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, в окремих районах Донецької та Луганської областей України грубо порушують права й свободи людини і громадянина, їх діяльність загрожує безпеці України, інших держав Балто-Чорноморського регіону.

Згідно пункту 19 спеціальні служби іноземних держав, насамперед російської федерації, продовжують розвідувально-підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання і корумпованих посадових осіб, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу.

Пунктом 39 визначено, що російська федерація як держава-агресор - джерело довгострокових системних загроз національній безпеці України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» 20.02.2014 розпочалась збройна агресія російської федерації (далі - рф) проти України, направлена на окупацію півострова Крим.

06.03.2014 в приміщенні Верховної Ради АР Крим у порушення частини 2 статті 2, статті 73, пункту 2 частини 1 статті 85, статті 132 Конституції України та пункту 2 частини 3 статті 3, статей 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», згідно якої 16.03.2014 мав відбутися так званий «референдум», на який винесли питання входження АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації. 06.03.2014 Севастопольська міська рада на позачерговій сесії прийняла рішення № 7151 з аналогічним змістом.

Відповідно до зазначених постанов 16.03.2014 проведено незаконний референдум із заздалегідь відомим та підконтрольним рф результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу рф території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим, в порушення частини 2 статті 2, статті 73, пункту 2 частини 1 статті 85, статті 132 Конституції України прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі Декларації про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя, прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

18.03.2014 між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу рф.

20.03.2014 державною думою рф прийнято федеральний конституційний закон від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «О принятии в российскую федерацию Республики Крым и образовании в составе российской федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Згідно з вказаним актом АР Крим та м. Севастополь увійшли до складу рф. Таким чином, 20.03.2014 російська федерація здійснила анексію території України - півострова Крим.

Згідно статті 1 Закону України «Про оборону України» вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України є збройною агресією.

У квітні 2014 року на території Луганської області України створено терористичну організацію «луганська народна республіка» (далі - «лнр»), а на території Донецької області України створено терористичну організацію «донецька народна республіка» (далі - «днр») у складі яких створені незаконні озброєні підрозділи які функціонують і по теперішній час. Координація діяльності цих терористичних організацій, як і їх фінансове, матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками рф.

Одним із основних завдань учасників вказаних терористичних організацій є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

07.04.2014 на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції. 30.04.2018 на виконання Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» АТО переформатована на Операцію Об`єднаних сил (далі - ООС), з переданням управління від СБУ, яка формально керувала АТО до Об`єднаного оперативного штабу ЗСУ.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VIII Російську Федерацію визнано державою-агресором.

З огляду на викладене з 20.02.2022 і дотепер, між державами рф та Україною триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

Оскільки окупація АР Крим і м. Севастополя, частини Донецької і Луганської областей України не принесла бажаних результатів у вигляді встановлення впливу над політичними та економічними процесами в Україні, відмови від співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації, та відмови від євроінтеграційного курсу розвитку країни, вищим політичним і військовим керівництвом рф вирішено перейти до наступного етапу збройної агресії проти України, а саме до повномасштабного вторгнення на територію України із застосуванням зс рф та інших військових формувань рф.

На виконання зазначених намірів 15.02.2022 року державна дума російської федерації звернулася до президента російської федерації з проханням визнати незалежність самопроголошених «донецької та луганської народних республік».

19.02.2022 керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей оголошено так звану «загальну мобілізацію жителів тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей».

21.02.2022 керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до президента російської федерації з проханням визнати незалежність так званих «донецької та луганської народних республік».

Цього ж дня президент російської федерації підписав указ про визнання незалежності «донецької народної республіки» та «луганської народної республіки».

22.02.2022 Президент російської федерації підписав з керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей договори про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу, які в той же день ратифіковані державною думою та радою федерації рф.

В цей же день президент російської федерації з метою надання видимості законності дій по нападу на Україну, направив до ради федерації рф звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

23.02.2022 керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях донецької та луганської областей звернулися до президента російської федерації з проханням надати допомогу у відбитті надуманої ними воєнної агресії «українського режиму щодо населення» так званих «донецької та луганської народних республік».

24.02.2022 о 5:00 годині президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні.

Цього ж дня збройними силами рф, які діяли за наказом керівництва рф і зс рф, здійснено пуски крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України та цивільним об`єктам, а також підрозділами зс та інших військових формувань рф здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна. При цьому вказані агресивні дії здійснювались не лише з території російської федерації, але й з території Республіки Білорусь із застосуванням її цивільної та військової інфраструктури за сприяння представників її збройних сил та спеціальних служб.

У період із 5:00 години 24.02.2022 року та до цього часу підрозділи зс та інших військових формувань рф здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари, у тому числі, здійснюються і по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі та поранення значної кількості цивільних осіб, у тому числі жінок і дітей, знищення та пошкодження сотень цивільних об`єктів.

Із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє дотепер.

30.09.2022 президент рф ОСОБА_9 , в порушення норм міжнародного права та хартії ООН, прийняв рішення про приєднання до складу російської федерації окупованих незаконними збройними формуваннями територій Донецької, Луганської, Запорізької, Херсонської областей, чим вчергове порушив територіальну цілісність та недоторканність України.

Викладені обставини у своїй сукупності дають підстави стверджувати, що головною метою зовнішньої політики російської федерації з 2014 року і дотепер є знищення України як суверенної та незалежної держави, повалення законно обраної української влади, загарбання або встановлення контролю над її територією, знищення військового та економічного потенціалу України.

Таким чином, співпраця громадян України з російською федерацією, її збройними силами, спеціальними службами чи їх представниками, передача їм інформації, а також надання згоди на виконання активних дій в інтересах російської федерації явно шкодять суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності і державній безпеці України.

Усвідомлюючи вказані обставини, а саме наявності збройної агресії рф проти України, намагання рф знищити Україну як державу, діючи в умовах воєнного стану, підтримуючи дії російської федерації щодо протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронним органам України, умисно, реалізуючи єдиний умисел на вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, з корисливих мотивів, добровільно, без фізичного чи психічного примусу, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , усвідомлюючи наявність воєнного стану в Україні, у період з вересня по 20.10.2024 (більш точний період на даний час не встановлений) надали представнику російської федерації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України за наступних обставин.

На початку вересня 2024 року (більш точний час на даний момент не встановлений) раніше знайома їй ОСОБА_10 запропонувала ОСОБА_6 виконувати завдання, спрямовані на надання представнику російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України за грошову винагороду.

Так, ОСОБА_10 пояснила що за допомогою месенджера «Telegram» підтримує контакт з невстановленим слідством представником спеціальних служб російської федерації, а саме особою, яка використовувала ім`я (нік-нейм) « ОСОБА_11 », аккаунт « ОСОБА_12 » (далі за текcтом - особа « ОСОБА_11 »).

Зокрема, ОСОБА_10 роз`яснила, що за грошову винагороду необхідно виконувати завдання, спрямовані на надання допомоги рф у проведенні підривної діяльності проти України, результати яких фіксувати шляхом фото- та відеозйомки мобільним телефоном за допомогою спеціального програмного забезпечення «Timemark», яке додає до фото та відеозапису позначку із географічними координатами місця зйомки та поточних дати та часу, та передавати їх «ОСОБА_11».

На вказану пропозицію ОСОБА_10 ОСОБА_6 надала свою згоду, чим вступила з нею у злочинну змову на вчинення державної зради.

При цьому ОСОБА_10 та ОСОБА_6 усвідомлювали, що російська федерація здійснює широкомасштабну збройну агресію проти України та що вказані відомості можуть бути використані ними для планування та проведення бойових чи диверсійних дій проти України, направлених на захоплення її територій, зменшення її воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони шляхом проведення ударів по відповідним об`єктам.

Реалізовуючи вищеописаний злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.09.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на виконання завдання невстановленого слідством представника спеціальних служб російської федерації, а саме особи «ОСОБА_11» розклеїли рекламні оголошення з наступним текстом «Пошук роботи, акаунт ОСОБА_12 » (унікальне ім`я представника рф «ОСОБА_11», який дозволяв зв`язатися з нею за допомогою месенджеру «Telegram») на території м. Прилуки, після чого за допомогою мобільного телефону було здійснено фотофіксацію виконаної роботи та прилеглих будівель і надіслано в приватні повідомлення користувачу « ОСОБА_13 ».

Крім того, у вказаний період часу ОСОБА_6 та

ОСОБА_10 діючи в злочинній змові на виконання завдання невстановленого слідством представника спеціальних служб російської федерації, а саме особи «ОСОБА_11» зробили не менш, ніж 2 написи «Вибори» на будівлях в м. Прилуки, після чого здійснили фотофіксацію виконаної роботи та прилеглих будівель і надіслали в приватні повідомлення користувачу « ОСОБА_13 ».

При цьому, вказані особи усвідомлювали, що дані дії спрямовані на реалізацію російської інформаційної спецоперації (ІПСО) про те, що нібито українська влада є нелегітимною, а населення України вимагає попри наявність воєнного стану проведення виборів Президента України та Верхової Ради України.

За виконання вказаних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_10 отримали грошову винагороду від невстановленого слідством представника спеціальних служб російської федерації.

Надалі, 27.09.2024, близько 11 год. 09 хв., ОСОБА_6 , використовуючи свій мобільний телефон марки «Redmi 9A», ІМЕІ: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , номер телефону НОМЕР_3 , в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram», в якому була зареєстрована під іменем (нік-неймом) « ОСОБА_14 », а також номер телефону НОМЕР_4 , в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram», в якому була зареєстрована під іменем (нік-неймом) « ОСОБА_15 », реалізуючи умисел на надання представникам рф допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, з корисливих мотивів, на виконання завдання особи «ОСОБА_11» виїхала в місце за координатами НОМЕР_5 поблизу АДРЕСА_3, до можливого місця знаходження радіовипромінюючого пристрою (РЛС) Збройних Сил України, де здійснила на власний мобільний телефон за допомогою програми «Timemark» відеофіксацію радіовипромінюючого пристрою (РЛС) Збройних Сил України та координат його знаходження, які переслала в месенджері «Telegram» особі «ОСОБА_11».

За виконання вказаних дій ОСОБА_6 отримала грошову винагороду від невстановленого слідством представника спеціальних служб російської федерації у розмірі 5 100 (п`ять тисяч сто) грн., шляхом перерахування на її банківську карту.

При цьому ОСОБА_6 усвідомлювала, що передача координат радіовипромінюючого пристрою (РЛС) Збройних Сил України може призвести до її цілеспрямованого ураження засобами ураження рф, та подальшого корегування дій рф на завдання більшої шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності і обороноздатності України.

У подальшому, 03.10.2024, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 , реалізуючи спільний єдиний умисел на надання представникам рф держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, з корисливих мотивів, на виконання завдання особи «ОСОБА_11» виїхали в район АДРЕСА_3 для підтвердження місця знаходження радіовипромінюючого пристрою (РЛС) Збройних Сил України, де ОСОБА_10 здійснила на власний мобільний телефон за допомогою програми «Timemark» відеофіксацію радіовипромінюючого пристрою (РЛС) Збройних Сил України та координат його знаходження, які переслала в месенджері «Telegram» особі «ОСОБА_11».

За виконання вказаних дій ОСОБА_6 разом із ОСОБА_10 отримали грошову винагороду від невстановленого слідством представника спеціальних служб російської федерації.

При цьому ОСОБА_10 та ОСОБА_6 усвідомлювали, що передача координат радіовипромінюючого пристрою (РЛС) Збройних Сил України може призвести до її цілеспрямованого ураження засобами ураження рф, та подальшого корегування дій рф на завдання більшої шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності і обороноздатності України.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України у формі надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 13 січня 2025 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 за участі захисника - адвоката ОСОБА_7 досудовим розслідуванням встановлена достатність підстав для визнання винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, у якому обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала свою винуватість, сторони, із врахуванням пом`якшуючих обставин та ст.69 КК України до ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України остаточно визначили міру покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй майна.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_6 в присутності захисника-адвоката ОСОБА_7 не заперечували проти затвердження вищезазначеної угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до положень ст.473 КПК України останнім зрозумілі, заперечення відсутні, винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України ОСОБА_6 у судовому засіданні визнала, останньою зазначено про добровільність укладення угоди про визнання винуватості.

ОСОБА_6 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, безпеці України у формі надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

Дане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності, зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відсутні обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої.

При цьому суд враховує відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, критичного ставлення до своєї діяльності, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, враховуючи особу обвинуваченої, яка характеризується позитивно за місцем мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність на утриманні обвинуваченої ОСОБА_6 особи з інвалідністю.

Також, судом враховується беззаперечна згода обвинуваченої на сумлінну співпрацю із стороною обвинувачення та викриття протиправних дій іншого учасника злочину, виконання ОСОБА_6 обов`язку щодо підтвердження наданих нею правдивих показань в судовому засіданні під час судового розгляду.

Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість відповідно до ч.1 ст.69 КК України для призначення основного покарання за ч.2 ст.111 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної статті у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного ОСОБА_6 майна, що зазначено і погоджено сторонами в угоді про визнання винуватості від 13 січня 2025 року.

Узгоджена сторонами згідно угоди міра покарання відповідає вимогам ст.ст.56, 68, 69, ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України і не суперечить інтересам суспільства, укладення угоди є добровільним, на виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена за участі захисника усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде до неї застосований; обставини для відмови в її затвердженні відповідно до ч.7 ст.474 КПК України відсутні; - що є підставою для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі.

Дане покарання відповідає тяжкості правопорушення та особі обвинуваченої та є достатнім для її виправлення та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні втирати відсутні.

Керуючись ст.ст.314, 374, 475, ч.15 ст.615 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 від 13 січня 2025 року, за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 , в кримінальному проваджені №0000006 від 13.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватою за ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу її фактичного затримання, тобто з 20.10.2024.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк призначеного покарання строк її попереднього ув`язнення

з 20 жовтня 2024 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_6 продовжити до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, на речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів слідчого відділу Управління СБУ в Чернігівській області, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 жовтня 2024 року на: - мобільний телефон "Redmi 9A" з сім-картами, який конфіскувати в дохід держави та банківську карту АТ «Ощадбанк» - знищити.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3