Cправа №991/1637/25
Провадження №11-сс/991/216/25
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

представника громадської організації «Центр протидії корупції» - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника громадської організації «Центр протидії корупції» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.03.2025 відмовлено у задоволенні скарги представника громадської організації «Центр протидії корупції» ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні посадовими особами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Представник громадської організації «Центр протидії корупції» - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненням, у якій зазначає,що слідчий суддя постановив незаконну і необґрунтовану ухвалу.

Посилається на таке.

Слідчий суддя не врахував, що у заяві громадської організації «Центр протидії корупції» №25_0211_38_ЦПК від 11.02.2025 описана можлива подія кримінального правопорушення і її правова кваліфікація, зазначені всі відомості, які відповідають вимогам ч.5 ст.214 КПК України та підлягають внесенню до ЄРДР. При цьому, встановлення конкретних обставин щодо вчинення кримінальних правопорушень має здійснюватися після внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування. Водночас, уповноважені особи НАБУ, всупереч вимогам ст.214 КПК України, після отримання 13.02.2025 засобами електронного зв`язку заяви від 11.02.2025 не внесли відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що свідчить про їх бездіяльність.

Слідчий суддя прийшов до помилкового висновку, що суперечить фактичним обставинам, викладеним у заяві і скарзі, про те, що зі змісту заяви громадської організації «Центр протидії корупції», не вбачаються ознаки підслідності кримінальних правопорушень НАБУ, передбачені п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України. Крім того, в частині вказаного висновку слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень і перебрав на себе виключні повноваження прокурора щодо визначення підслідності у кримінальному провадженні, адже слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання підслідності кримінальних правопорушень, відомості про які викладено у заяві.

Згідно із приписами п.2 ч.5 ст.216 КПК України службові посадові особи, до яких відноситься посада керівника головного оперативного управління Державного бюро розслідувань, які вчинили кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 КК України, за умови якщо предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди становить більше 6 056 000,00 грн (станом на 2025 рік), підслідні НАБУ.

При цьому предмет кримінального правопорушення, передбаченого ст.209 КК України, відповідає умові, встановленій у п.2 ч.5 ст.216 КПК України, оскільки у заяві від 11.02.2025 зазначена вартість активів - квартири та двох паркомісць, набутих у власність дружиною керівника головного оперативного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 у 2021 році - орієнтовно 390 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ у 2021 році становить більше 10 мільйонів грн. Також у заяві вказано про купівлю житлового будинку за заниженою ціною у 320 тис. грн та згодом продаж за 550 000,00 доларів США.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.03.2025 та постановити нову, якою задовольнити скаргу представника громадської організації «Центр протидії корупції» - адвоката ОСОБА_6 шляхом зобов`язання уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості за заявою ГО «Центр протидії корупції» про кримінальні правопорушення №25_0211_38_ЦПК від 11.02.2025.

Представник НАБУ, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно із ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційна скарга розглядається без участі представника НАБУ.

У судовому засіданні представник громадської організації «Центр протидії корупції» - адвокат ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, наведені у ній.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника громадської організації «Центр протидії корупції» - адвоката ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована.

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

13.02.2025 заступниця виконавчого директора громадської організації «Центр протидії корупції» - ОСОБА_8 подала до НАБУ заяву про вчинення кримінальних правопорушень керівником головного оперативного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , передбачених ст.209, 366-2, 368-5 КК України, однак відомості по вказаній заяві не були внесені до ЄРДР.

24.02.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга представника громадської організації «Центр протидії корупції» ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви представника ОСОБА_6 про кримінальні правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Скаржник посилається на вчинення кримінальних правопорушень, проте викладені у заяві обставини не свідчать про їх ймовірність, а доводи скаржника не є достатніми для переконання у існуванні ознак корупційних кримінальних правопорушень, про вчинення яких вказано у заяві, а тому такі не потребують перевірки засобами кримінального процесу, та не мають вноситися до ЄРДР.

При цьому, із змісту заяви і скарги не вбачається жодної ознаки підслідності НАБУ, передбаченої п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України: посада керівника головного оперативного управління Державного бюро розслідувань, щодо якого подана заява, не належить до вичерпного переліку посад, зазначених в п.1 ч.5 ст.216 КПК України; у заяві і скарзі до НАБУ не зазначено жодних відомостей про конкретний розмір предмету кримінального правопорушення, передбаченого ст.209, чи про розмір завданої шкоди, а тому відсутня визначена п.2 ч.5 ст.216 КПК України умова підслідності НАБУ;у заяві і скарзі відсутні відомості про можливе вчинення злочинів, передбачених ст. 369 і 369-2 КК України, в зв`язку з чим відсутня умова підслідності НАБУ, визначена п.3 ч.5 ст.216 КПК України.

Таким чином, скаржником не доведено бездіяльність посадових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за наслідками надходження заяви про кримінальні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

У ч.1 ст.404 КПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. А тому ухвала переглядається в межах апеляційної скарги представника ОСОБА_6 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положеннями ч.4 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

При цьому в ЄРДР, як вбачається з п.4 ч.5 ст.214 КПК України, вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, провадження №51-4229км20, дійшов до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відтак, внесенню до ЄРДР підлягають не всі заяви про вчинення кримінальних правопорушень, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення саме кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає неспроможним твердження апеляційної скарги про те, що у заяві від 11.02.2025 зазначені всі відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР.

Так, зі змісту заяви про вчинення кримінальних правопорушеньзаступниці виконавчого директора громадської організації «Центр протидії корупції» - ОСОБА_8 №25_0211_38_ЦПК від 11.02.2025 вбачається, що із публікації журналістського розслідування NV «ІНФОРМАЦІЯ_1» від ІНФОРМАЦІЯ_2 стало відомо про обставини, які можуть вказувати на вчинення керівником головного оперативного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 209, 366-2, 368-5 КК України. На думку заступниці виконавчого директора громадської організації «Центр протидії корупції» - ОСОБА_8 , придбання дружиною ОСОБА_7 у 2021 році квартири у житловому комплексі «Бульвар Фонтанів» у м. Києві загальною площею 143,4 м2 та двох паркомісць сукупною вартістю орієнтовно 390000 доларів США не співвідноситься з офіційними доходами сім`ї ОСОБА_7 , що може свідчити про наявність у діях ОСОБА_7 ознак незаконного збагачення (ст.368-5 КК України), через невідповідність між офіційними доходами та вартістю придбаного майна, та декларування недостовірної інформації (ст.366-2 КК України), через можливе приховування джерел доходів чи об`єктів майна. Водночас, у продажі дружиною ОСОБА_7 у 2021 році за 550 тис. дол. США будинку у м. Харків загальною площею 398,6 м2, що перебував у її власності, із задекларованою вартістю 320 тис грн, заступниця виконавчого директора громадської організації «Центр протидії корупції» - ОСОБА_8 вбачає, з урахуванням різкого зростання вартості будинку без зміни його площі чи видимих покращень, можливі ознаки легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом (ст.209 КК України).

Таким чином, в заяві про вчинення кримінальних правопорушень фактично викладаються відомості журналістського розслідування NV, опубліковані в ЗМІ щодо життя сім`ї керівника головного оперативного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , нерухомості у їх власності, та наведено суб`єктивний аналіз відомостей і припущення про наявність ознак корупційних кримінальних правопорушень, однак інших відомостей про вчинення кримінальних правопорушень не наведено.

Однак обставини журналістського розслідування NV та суб`єктивний аналіз, не є відомостями, що свідчать про вчинення керівником головного оперативного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст.209, 366-2, 368-5 КК України, оскільки саме лише укладення дружиною ОСОБА_7 у 2021 році правочинів - купівлі у м. Києві квартири та двох паркомісць орієнтовно за 390000 доларів США та продаж будинку у м. Харків за 550 тис. дол. США не свідчить про наявність ознак вищевказаних кримінальних правопорушень.

З апеляційної скарги вбачається, що представник ОСОБА_6 вважає підслідними НАБУ кримінальні правопорушення, зазначені у заяві від 11.02.2025, за ознакою, передбаченою п.2 ч.5 ст.216 КПК України. При цьому посилається на відповідність предмету кримінального правопорушення, передбаченого ст.209 КК України, умові, встановленій у п.2 ч.5 ст.216 КПК України, оскільки у заяві від 11.02.2025 зазначено орієнтовну вартість набутих у власність дружиною керівника головного оперативного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 квартири та двох паркомісць - 390 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ у 2021 році становить більше 10 мільйонів грн, та вказано про купівлю дружиною ОСОБА_7 житлового будинку за заниженою ціною у 320 тис. грн та його продаж за 550 000,00 доларів США.

Статтею 209 КК України передбачена кримінальна відповідальність за набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом.

Предметом цього злочину є кошти та інше майно, одержане внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також права на кошти та майно.

Водночас, у заяві до НАБУ від 11.02.2025 і скарзі не зазначено жодних відомостей про конкретний розмір предмету кримінального правопорушення, передбаченого статтею 209 КК України, а також відомостей про розмір завданої шкоди.

А відтак безпідставним є твердження в апеляційній скарзі про наявність визначеної п.2 ч.5 ст.216 КПК України умови підслідності НАБУ.

Крім того, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя, дійшовши до висновку про те, що із змісту заявивід 11.02.2025 не вбачаються ознаки підслідності кримінальних правопорушень НАБУ,вийшов за межі своїх повноважень і перебрав на себе виключні повноваження прокурора щодо визначення підслідності у кримінальному провадженні,оскільки слідчий суддя не вирішував питання підслідності кримінальних правопорушень, про вчинення яких зазначено у заяві, а проаналізував наявність ознак підслідності НАБУ, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України.

Підсумовуючи вказане, колегія суддів приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.404, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника громадської організації «Центр протидії корупції» - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 березня 2025 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4