УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0001054 від 17.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001054 від 17.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 липня 2025 року, близько 08 години 50 хвилин, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault», моделі «Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку вулиці Привокзальної, по проїзній частині вулиці Брацлавської, в місті Вінниці, в момент увімкнення жовтого (забороняючого рух автомобілям) сигналу світлофора, на перехресті з вулицею Олександра Довженка, не вжила своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого нею транспортного засобу, хоча мала технічну можливість це зробити, натомість продовжила рух та не надавши переваги у русі пішоходу, з необережності, що виразилося у кримінально протиправній самовпевненості, допустила наїзд на потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вулиці Брацлавської справа-наліво (по ходу руху автомобіля) по розмітці регульованого пішохідного переходу, на зелений (дозволяючий рух пішоходам) сигнал світлофора.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 836 від 01.08.2025, отримав тілесні ушкодження у виді сполученої травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми крововилив в м`які тканини голови, множинних переломів кісток основи та лицевого черепу, масивної субдуральної гематоми зліва (стан після декомпресійної трепанації черепа), субарахноїдальних крововиливів з ділянкою забою речовини головного мозку та гемотампонадою шлуночків, набряку та набухання м`яких мозкових оболочок та речовини головного мозку, закритої тупої травми грудей крововиливів в м`які тканини грудей, множинних переломів ребер по декільком анатомічним лініям з ушкодженням обох листків плеври та тканини легень, лівобічного гемо пневмотораксу (стан після дренування), набряку легень, закритої хребетно-спинно-мозкової травми перелому 7-го суглобового відростка шийного хребця з крововиливом в мозкові оболонки та забоєм речовини спинного мозку, закритого перелому обох кісток правої гомілки. Смерть ОСОБА_7 наступила від вказаної сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_7 є прямий причинний зв`язок. Сполучна травма тіла виявлена у ОСОБА_7 належить до тяжкого тілесного ушкодження, оскільки має ознаки небезпеки для життя за розвитком загрозливих для життя станів.

Також, відповідно до висновку комплексної судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» та судової фототехнічної експертизи № КСЕ-19/102-25/16827 від 11.08.2025, - «У цій дорожньо-транспортній ситуації водійка автомобіля «Renault Megane» (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 мала технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом виконання вимог п. 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху України, для чого у неї були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру. У діях водійки автомобіля «Renault Megane» (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. 8.7.3(ґ) Правил дорожнього руху України, які з технічної токи зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди».

Таким чином, враховуючи всі обставини дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_6 не дотрималась вимог п.п. 4.16 (а), 8.7.3 (ґ), 8.10, Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 4.16 (а) - «Пішохід має право: а) на перевагу під часу переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;

п. 8.7.3 «Сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух та попереджає про наступну зміну сигналів»;

п. 8.10 «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів».

Крім того, беручи до уваги вищезазначені обставини, саме порушення вимог п. 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

14.08.2025 підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Монастирок Немирівського району Вінницької області, громадянці України, із середньою - спеціальною освітою, тимчасово непрацюючій, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій, було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри доводиться доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримала, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ст. 179 ч. 1 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій областіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001054 від 17.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В межах вказаного провадження, 14.08.2025, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий мотивує вказане клопотання тим, що на даний час існує ризик, визначений ч.1 ст. 177 КПК Україна, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, а саме Постанову ЄСПЛ у справі "Чанєв проти України" від 09.10.2014 року (скарга № 46193/13), Постанову ЄСПЛ у справі "Сізарєв проти України" від 17.01.2013 (скарга № 17116/04), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Однак матеріалами клопотання слідчого не доведено існування заявленого ризику, оскільки з моменту внесення відомостей до ЄРДР та оголошення підозри пройшов певний проміжок часу, відомості щодо вчинення ОСОБА_6 будь-яких дій щодо уникнення відповідальності наразі відсутні.

В судовому засіданні, з показів учасників встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружена, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судима, на виклики до слідчого з`являється.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ані стороною обвинувачення, ані стороною захисту, не надано будь-яких документів на підтвердження вказаних фактів.

Також сторонами не надано відомостей щодо відшкодування шкоди потерпілим та не з`ясовано їх думку щодо обрання запобіжного заходу.

З врахуванням вище викладеного та беручи до уваги, що при подачі клопотання до суду, слідчим не з`ясовано усіх обставин справи, не надано доказів як на спростування так і на підтвердження викладених у ньому фактів, суд приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0001054 від 17.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя