ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1466/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000636, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно шляхом заборони відчуження, розпоряджання, користування, а також вчинення будь-яких інших дій з майном, які матимуть своїм наслідком його поділ, злиття, реконструкцію об`єкту чи будь-яку зміну істотних показників об`єкта, а саме на гараж, загальною площею 23,6 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , та земельну ділянку з кадастровим номером :90:860:0016, площею 0,0337 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Завальна, 24-з.

В обґрунтування вказаного клопотання, прокурор посилається на те, що в провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000636 від 10.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Так досудовим розслідуванням встановлено, що в квітні 2015 року заявниця ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу придбала земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0.0554 га, з кадастровим номером :90:860:0021, на якій в подальшому здійснено будівництво і введено в експлуатацію садовий будинок загальною площею 201,6 кв.м.

Поруч із придбаною ОСОБА_5 земельною ділянкою знаходиться будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :90:860:0022 і належить на праві приватної власності громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Приблизно у вересні 2021 року власники земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 побудували цегляний паркан висотою 1,5 м, який розташований на відстані 1 м. від межі земельної ділянки, що належить ОСОБА_5 .

Разом із цим встановлено, що паркан побудовано на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :90:860:0016, загальною площею 0.0337 га, але дана земельна ділянка є власністю Київської міської державної адміністрації, при цьому, має обмеження у використанні як зона особливого режиму забудови та зона охоронюваного ландшафту.

Крім цього, встановлено, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :90:860:0016 здійснено будівництво цегляного гаражу загальною площею 23.6 кв.м., який відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 01.10.2021 було оформлено на ОСОБА_8 . Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом 12.02.2024 власником гаража загальною площею 23,6 кв.м. за вказаною адресою є ОСОБА_4 , який придбав вказаний об?єкт нерухомості на підставі договору купівлі-пролажу від 21.09.2022 у ОСОБА_8 .

Крім того, відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об?єктом земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 30.12.2021 у № 273-ДК/251/АП/09/01/-21 зазначено наступне: «за результатами перевірки земельної ділянки встановлено, що на земельній ділянці розташовано одноповерховий гараж та навіс, доступ обмежений. Ділянка огороджена спільним парканом з в`їзними воротами з прилеглою земельною ділянкою з кадастровим номером :90:860:0022 (форма власності - приватна, власники ОСОБА_7 частка 1/2 та ОСОБА_6 частка 1/2». Відповідно до листа Департаменту територіального контролю м. Києва Київської міської державної адміністрації від 19.02.2024 за вих. № 064-1641 щодо демонтажу воріт та огорожі на вул. Завальній, 24-а у Дарницькому районі м. Києва, інспектором комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проведена перевірка, за результатами якої винесено приписи №2333925, №2333926 з вимогою усунути порушення Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051.

Разом з тим, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, в земельному кадастрі відсутні відомості про оренду земельної ділянки з кадастровим номером :90:860:0016, а отже вказана земельна ділянка також не перебуває у користуванні будь-яких фізичних чи юридичних осіб.

Крім цього, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , власником гаража загальною площею 23.6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , який придбав вказаний об`єкт нерухомості на підставі договору купівлі - продажу від 21.09.2022, проте реєстрація права власності на гараж було здійснено 01.10.2021 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, із зазначенням власника, де підставами для державної реєстрації була довідка ФОП ОСОБА_9 про показники об?єкта нерухомого майна № 656, видана 28.09.2021.

Відповідно до п.б «Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об?єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017, зведення на земельній ділянці, зокрема гаражу, можливо тільки як тимчасову будівлю або споруду без влаштування фундаментів, проте гараж загальною площею 23,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 введено в експлуатацію як капітальна споруда.

З метою перевірки відомостей щодо здійснення реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна було здійснено виїзд за місцем розташування земельної ділянки, на якій відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрований гараж.

18.03.2025 в ході огляду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , на якій згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, розташований гараж та яка має обмеження у використанні, оскільки належить до зони охоронюваного ландшафту на підставі Наказу Міністерства культури та туризму України від 03.02.2010 №58/0/16-10 «Про затвердження науковопроектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» у редакції Наказу Міністерства культур і туризму від 16.06.2021 №453/0/16-11 від 03.02.2010 виявлено огороджену земельну ділянку суцільним парканом, яка об`єднує дві земельні ділянки з кадастровими номерами :90:860:0016 та :90:860:0022, а також на якій розміщена цегляна будівля у вигляді гаражу.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №000, реєстрація права власності на гараж площею 23,6 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Завальна, 24-З (кадастровий номер :90:860:0016) була здійснена 21.09.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2335, виданий 21.09.2022, видавник: ПН ОСОБА_10 , за ОСОБА_4 .

З метою перевірки вказаних обставин, а також встановлення факту подання завідомо підроблених документів, органом досудового розслідування було скеровано відповідний запит до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради КМДА, на що було отримано відповідь про те, що в Міському земельному кадастрі (далі - МЗК) відсутня будь-яка інформація щодо формування земельної ділянки з кадастровим номером :90:860:0016, площею 0,0337 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Завальна, 24-з, розроблена та погоджена в установленому законодавством порядку документація із землеустрою для розгляду та підготовки відповідного проєкту рішення Київської міської ради до Департаменту не надходила. За поданням Департаменту Київська міська рада не приймала рішень щодо передачі будь-якій фізичній чи юридичній особі у власність чи користування земельної ділянки з вищезазначеним кадастровим номером. Документи, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою в Департаменті відсутні. Також у Департаменті відсутня інформація про надходження звернень (клопотань) фізичних, юридичних осіб з приводу надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :90:860:0016.

Також було скеровано запит до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва, на що було отримано відповідь про те, що Департамент не видавав документів дозвільного характеру, що надають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об?єкта за адресою: вул. Завальна, 24-з у Дарницькому районі (кадастровий номер земельної ділянки :90:860:0016). Крім того, Департамент не реєстрував документів, що надають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об?єкта за цією адресою.

Окрім цього, було направлено запит про отримання інформації до Департаменту містобудування та архітектури Київської міської ради, листом було надано відповідь про те, що згідно з даними електронної бази документообігу Департаменту, даними Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності «Містобудівний кадастр м. Києва» містобудівні умови та обмеження для проектування об?єкта будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером :90:860:0016 за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Завальна, 24-з, не надавались. А також надали довідку (витяг) з містобудівного кадастру, що містить інформацію про функціональні зони території, планувальні обмеження відповідно до Генерального плану міста Києва та інформації, наявної в базі даних Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності «Містобудівний кадастр м. Києва», в межах запитуваної у листі земельної ділянки.

Також було направлено запит до Дарницької районної державної адміністрації щодо отримання інформації про присвоєння поштової адреси нерухомого майна, зокрема: м. Київ, Дарницький район, вул. Завальна, 24-з, проте у наданій відповіді було зазначено те, що стосовно присвоєння поштової адреси, заяв по вказаній адресі до райдержадміністрації не надходило та відповідно будь-які розпорядження райдержадміністрацією про присвоєння адреси не видавалося.

На направлений запит до Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру було отримано інформацію про те, що відповідно до даних Державних земельного кадастру зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :90:860:0016, що розташована: м. Київ, Дарницький район, вул. Завальна, 24-з, площа 0.0337 га., технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розроблена ТОВ «НВО «АТОМЕНЕРГОТЕХ». Також надано вивантажену за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру копію «Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, об`єкт інвентаризації: земельна ділянка за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Завальна, 24-з, яка перебуває у фактичному користуванні фізичної особи - гр. ОСОБА_8 для експлуатації та обслуговування індивідуального гаража».

Разом із цим, на запитувану інформацію листом КП КМР «КМ БТІ» надано відповідь, що об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Завальна, 24-з не реєструвались. Крім того, надано відповідь, що технічний паспорт КП КМР «КМ БТІ» не виготовлявся на гараж за вищевказаною адресою.

Вказані факти у своїй сукупності доводять, що громадяном України ОСОБА_4 умисно створено уявлення для державних органів наявності цивільних правовідносин з метою подальшої реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Поряд із цим, ОСОБА_4 продовжується протиправна діяльність, оскільки вказана особа набула права власності на об`єкт нерухомого майна, який знаходиться на земельній ділянці, яка входить до зони охоронюваного ландшафту, намагається вчинити інші дії, направлені на отримання права власності/користування земельною ділянкою з кадастровим номером :90:860:0016, поза аукціоном, створюючи враження у Київської міської ради про наявність права власності на об`єкт нерухомого майна, що є підставою для отримання земельної ділянки у право власності.

Так, станом на день подання даного клопотання до суду, земельна ділянка огороджена суцільним парканом з земельною ділянкою з кадастровим номером: :90:860:0022, яка належить на праві приватної власності громадянам ОСОБА_6 , який є батьком ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 . На даній земельній ділянці наявна будівля у вигляді цегляного гаражу.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України (Земельна ділянка як об?єкт цивільних прав) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об?єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Згідно інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку HB-024 в розділі «відомості про обмеження у використанні земельної ділянки» щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :90:860:0016 діють обмеження у використанні, а саме як зони охоронюваного ландшафту, підставами якого є Наказ Міністерства культури туризму України від 03.02.2010 № 58/0/16-10 «Про затвердження науковопроектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» у редакції наказу Міністерства культури і туризму віл 16.06.2011 № 453/0/16-11.

Також в Державному земельному кадастрі зазначено обмеження у використанні земельної ділянки як «Зона особливого режиму забудови». Відповідно до п. 01.06.01 «Класифікатора обмежень та обтяжень у використанні земельних ділянок», затвердженого наказом Держкомзему від 29.12.2008 №643 «зона особливого режиму забудови» визначається в ЗУ «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про планування та забудову територій» постанови Кабінету Міністрів України віл 13.03.2002 №318 «Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць», ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Як вбачається з інформації, зазначеної в Державному земельному кадастрі, підставою для виникнення обмеження у використанні земельної ділянки з кадастровим номером :90:860:0016 є «Закон ДБН В.1.1-45:2017 «Будівлі і споруди в інженерно-геологічних умовах. Загальні положення», затверджених наказом Мінрегіонбуду України від 03.05.2017 № 101 03.05.2017».

Відповідно до ст. 112 Земельного кодексу (Охоронні зони) охоронні зони створюються: а) навколо особливо цінних природних об?єктів, об?єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів; б) навколо споруд електронних комунікацій, у тому числі базових станцій мобільного зв?язку, земних станцій супутникового зв?язку, уздовж ліній електронних комунікаційних мереж, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об?єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об?єкти.

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :90:860:0016 має обмеження у використанні як «Зона охоронюваного ландшафту» і «Зона особливого режиму забудови» та відноситься до охоронної зони.

Враховуючи викладене вище, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту як на земельну ділянку із забороною користування нею, так і на реєстраційні відомості щодо гаражу площею 23,6 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Завальна, 24-з (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

У разі не застосування вказаного заходу, існують всі підстави вважати, що з метою приховання протиправної діяльності, ОСОБА_4 створить враження для органів місцевого самоврядування щодо законності будівництва, що у свою чергу стане підставою для передачі ОСОБА_4 земельну ділянку поза аукціоном, і як наслідок - додаткових збитків територіальній громаді м. Києва, у зв`язку з недоотриманням грошових коштів, у разі реалізації земельної ділянки на аукціоні, а також вибутті земельної ділянки із власності громади.

В судовому засіданні, яке відбулося 07.07.2025, прокурор ОСОБА_11 надала слідчому судді матеріали кримінального провадження №0000636 та надала обґрунтування заявленого клопотання.

Представники власників майна, а саме ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_12 та ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_13 заперечували проти заявленого клопотання.

Зокрема, адвокат ОСОБА_12 зауважив, що земельна ділянка не зареєстрована, проте відповідно до показів ОСОБА_8 у 2011 році вона зверталась до КМДА з метою її реєстрації, на підтвердження чого є наявний висновок ГУ Земельних ресурсів. Доводи прокурора про самовільне зайняття земельної ділянки не відповідає дійсності.

Адвокат ОСОБА_13 зазначила, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем нерухомого майна, що, зокрема підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначені прокурором у клопотанні ризики щодо вчинення з нерухомим майном будь-яких дій ґрунтуються виключно на припущеннях, при цьому, гараж, на який прокурор просить накласти арешт, не є знаряддям вчинення злочину.

З метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, а також з урахуванням наданих прокурором матеріалів кримінального провадження №0000636 та необхідності достатнього часу для їх вивчення, судове засідання було відкладено.

В судове засідання, яке відбулося 14.07.2025, прокурор та представник власників майна, не з`явились, натомість до початку розгляду справи подали заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000636, взявши до уваги позицію учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Як визначено ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі по тексту - КПК України), одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За приписом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Суд враховує, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження, на даному етапі провадження дає слідчому судді підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування факту події кримінального правопорушення, який має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування. Водночас, оскільки на цьому етапі досудового розслідування жодній особі не вручене повідомлення про підозру, слідчий суддя оцінює лише достатність підстав вважати, що таке кримінальне правопорушення було вчинене.

Такий висновок ґрунтується на підставі сукупності досліджених в судовому засіданні документів та матеріалів кримінального провадження №0000636, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України.

На думку слідчого судді, прокурором доведено відповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, критеріям, визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно шляхом заборони відчуження, розпоряджання, а також вчинення будь-яких інших дій з майном, які матимуть своїм наслідком його поділ, злиття, реконструкцію об`єкту чи будь-яку зміну істотних показників об`єкта, а саме на гараж, загальною площею 23,6 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , та земельну ділянку з кадастровим номером :90:860:0016, площею 0,0337 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Завальна, 24-з, з урахуванням триваючого досудового розслідування та з метою встановлення усіх обставин справи у кримінальному провадженні, що мають значення для правильного вирішення кримінальної справи, є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя вважає є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження.

Окрім того, з огляду на завдання кримінального провадження слідчий суддя вважає, що у даному випадку втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, є виправданим та пропорційним.

Разом із цим, клопотання в частині накладення арешту на нерухоме майно шляхом заборони користування ним, задоволенню не підлягає, оскільки на думку слідчого судді, обраний захід не є співмірним меті кримінального провадження та може призвести до надмірного втручання в право власності особи, що суперечить принципам справедливості та пропорційності. Також на даному етапі таке обмеження не є необхідними для захисту мети провадження, враховуючи встановлену заборону на відчуження, розпорядження та вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись вимогами стст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000636, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме:

-гараж, загальною площею 23,6 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , із забороною відчужувати, розпоряджатись та вчиняти будь-які інші дії майном, які матимуть наслідком його поділ, злиття, реконструкцію об`єкту чи будь-яку зміну істотних показників об`єкта;

-земельну ділянку з кадастровим номером :90:860:0016, площею 0,0337 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Завальна, 24-з із забороною відчужувати, розпоряджатись та вчиняти будь-які інші дії майном, які матимуть своїм наслідком його поділ, злиття чи будь-яку зміну істотних показників об`єкта, заборонивши державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією, перереєстрацією речових прав на вказану земельну ділянку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1