Справа № 638/9029/25
Провадження № 1-кп/638/1690/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду кримінальне провадження №0000358 від 24.03.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колодіївки Червоноармійського району Житомирської області, громадянина України, військовослужбовця, одруженого, із середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2022 № 250 зараховано до списків військової частини НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення та в подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28.12.2022 № 64 призначено на посаду розвідника-сапера 2 розвідувального відділення розвідувального взводу 4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Згідно ст. 68 Конституції України, ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1,4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до співслужбовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 117 о/с від 12.03.2025 старшого сержанта поліції ОСОБА_5 /0082775/ переміщено на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області).

Крім того, відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 160 о/с від 07.04.2023 лейтенанта поліції ОСОБА_6 /0148583/ призначено на посаду інспектора ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Так, відповідно до графіку несення служби особовим складом ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області в період з 17.03.2025 по 23.03.2025 інспектор ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , разом з інспектором ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_5 23.03.2025 о 8 годині заступили на службу у складі екіпажу денного наряду автопатруля міста Ізюм та Ізюмського району, для виконання покладених обов`язків.

Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Згідно положень п. п. 1, 2, 3, 4, 5, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до посадової інструкції, затвердженої начальником Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 №27/119-81/01-13-2023 від 02.01.2023, інспектор відділу реагування патрульної поліції Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області відповідно до покладених на нього завдань та обов`язків: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, превентивну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, співпрацю поліції та громади; у випадках, визначених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; здійснює перевірку осіб, транспортних засобів, документів тощо за наявними базами (банками) даних МВС та Національної поліції на предмет перебування їх у розшуку, зокрема під час документування правопорушень; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Тобто, лейтенант поліції ОСОБА_6 та старший сержант поліції ОСОБА_5 , є службовими особами.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 , вирішив стати на злочинний шлях та вчинити корупційний злочин, а саме пропозицію службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

Так, 23.03.2025 об 11 годині 18 хвилин поліцейськими лейтенантом поліції ОСОБА_6 разом із старшим сержантом поліції ОСОБА_5 , виконуючи покладені на них обов`язки по патрулюванню території обслуговування з метою контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху на території м. Ізюм та Ізюмського району, знаходячись у службовому автомобілі Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_3 за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Тепловозна, поблизу будинку 18, виявлено та на підставі ст. ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено транспортний засіб HONDA FLUSH без реєстраційних номерів під керуванням військовослужбовця ЗСУ, військова частина НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був без шолому. Під час спілкування з ОСОБА_4 та перевірці документів, що засвідчують його особу і права керування транспортним засобом, поліцейськими лейтенантом поліції ОСОБА_6 та старшим сержантом поліції ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_4 не має водійського посвідчення, яке надає право керувати транспортним засобом, тобто здійснює керування транспортним засобом з порушенням п. 2.3 г, п.2.9 в, п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, а отже встановлено наявність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, інспектором ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 повідомлено ОСОБА_4 про те, що за порушення правил дорожнього руху, відносно нього буде складено постанову про адміністративне правопорушення п. 2.3 г, п.2.9 в, п. 2.1.а Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У подальшому, працівниками поліції складено відносно ОСОБА_4 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 744865, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Під час цього, 23.03.2025 близько 11 год. 23 хв. ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля домоволодіння № 18 по вул. Тепловозній в м. Ізюм Харківської області, усвідомлюючи, що допустив порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, а працівники поліції є службовими особами, уповноваженими на складання протоколів та постанов про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та розгляду справ про адміністративні правопорушення, розуміючи незаконність своїх дій та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, в момент виконання покладених на старшого сержанта поліції ОСОБА_5 та лейтенанта поліції ОСОБА_6 службових обов`язків, діючи умисно, з метою уникнення вищевказаної адміністративної відповідальності, запропонував працівникам поліції грошові кошти в сумі 1000 гривень.

Після чого, старший сержант поліції ОСОБА_5 та лейтенант поліції ОСОБА_6 у свою чергу, відразу повідомили про пропозицію їм неправомірної вигоди ОСОБА_4 правоохоронні органи.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та кваліфікує його дії за ч.1 ст.369 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, військовослужбовець, одружений, на диспансерному обліку у КНП ІМР «Центральна міська лікарня Піщанської Богоматері» у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, військовослужбовець, одружений, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря нарколога, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання у виді штрафу.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: