ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 678/732/25

Провадження № 11-сс/820/285/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

представника заявника ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою представника ТзОВ «Нано КАС» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 травня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду від 14 травня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги представника ТзОВ «Нано КАС» адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що у поданій заяві відсутні достатні дані, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, невмотивовану, винесену з порушенням норм процесуального права. Постановити нову ухвалу, якою визнати протиправними дії посадових осіб Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області та зобов`язати уповноважену особу правоохоронного органу внести відомості про злочин до ЄРДР за його заявою від 07 травня 2025 року.

Свої вимоги аргументує тим, що чинний КПК України, а саме положення

ч.1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора або дізнавача внести відомості про злочин до ЄРДР, а не давати йому оцінку на предмет наявності чи відсутності ознак злочину.

Зазначає апелянт і про те, що відмова у внесенні відомостей про злочин до ЄРДР законодавством не передбачена.

Стверджує, що відомості, викладені у його заяві про злочин від 07 травня 2025 року, містять всі необхідні фактичні дані (місце, час, дату, обставини заподіяння шкоди), які підлягають перевірці і оцінці виключно в ході досудового розслідування, шляхом проведення відповідних слідчих та процесуальних дій.

Вказує на відсутність в КПК України такої підстави для відмови у внесенні відомостей до ЄРДР, як не звернення заявника із адміністративним позовом до суду про визнання незаконним рішення (розпорядження) селищного голови.

Звертає увагу, що при розгляді скарги на невнесення відомостей про злочин до ЄРДР, слідчий суддя не має повноважень здійснювати оцінку обґрунтованості такої заяви.

Також представник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, який пропустив на один день, з підстав не обізнаності з мотивами прийнятого судового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника на підтримку вимог, викладених у поданій апеляційній скарзі з мотивів наведених у ній, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судовою колегією встановлено, що 14 травня 2025 року слідчий суддя оголосив резолютивну частину оскаржуваної ухвали, повний текст якої апелянт отримав 16 травня 2025 року, подавши апеляційну скаргу 20.05.2025 року.

Відповідно до правового висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 травня 2019 року (справа №461/1434/18), необізнаність заінтересованої особи з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч.1 ст.117 КПК України.

У зв`язку із наведеним, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Наведені положення процесуального закону перебувають у взаємозв`язку із ч.1 ст.2 КК України, згідно із якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину кримінального правопорушення.

Саме наявність ознак кримінального правопорушення має бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР, як запобіжний чинник та гарантія для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

У зв`язку із чим, колегія суддів вважає правильними дії слідчого судді з проведення попередньої оцінки (аналізу) змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ній інформації саме про кримінальне правопорушення при розгляді скарги на бездіяльність уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Аналогічним чином мають діяти і слідчий чи прокурор при отриманні відповідної заяви.

Зазначена правова позиція є усталеною судовою практикою, яка повністю узгоджується з висновками Верховного суду, викладеними у справах №761/20985/18, №556/450/18, і підстав відступати від цих висновків судова колегія не вбачає.

Заява про злочин, як і доводи апеляційної скарги, базуються на одному твердженні, яке полягає у тому, що селищний голова, прийнявши рішення (розпорядження) про заборону діяльності ТзОВ «Нано КАС» на території Летичівської громади, допустив зловживання службовим становищем, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.364 КК України.

Таке рішення, на переконання заявника, утворило об`єктивну сторону службового зловживання, оскільки суперечило інтересам служби та призвело до істотної шкоди, завданої товариству.

Колегія суддів зазначає, що об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України, утворюють лише ті рішення та дії, які в силу закону є протиправними.

А тому сторона, яка стверджує про такі обставини, повинна була б навести аргументи та надати докази, які б це твердження підтвердили.

Однак, оскаржуване у контексті цієї справи розпорядження Летичівського селищного голови є чинним на час розгляду провадження та ніким не скасоване.

Більше того, представник у поданій апеляційній скарзі не вважає за потрібне оскаржувати дане розпорядження в адміністративному порядку, стверджуючи про те, що для початку кримінального провадження цього не вимагається.

Судова колегія не погоджується з таким висновком та вважає, що притягнення до кримінальної відповідальності особи за дії, які були законними на час їх вчинення, є очевидно непередбачуваним наслідком і порушення кримінального провадження за таких обставин суперечило б принципу правової визначеності.

Розпорядження, як і будь яке інше рішення, видане компетентною особою в межах своїх повноважень, є законним доти, доки це рішення не буде у встановленому порядку скасовано чи визнано протиправним.

Що ж стосується тверджень апелянта про те, що селищний голова вийшов за межі своїх повноважень, адже прийняв розпорядження про постійну заборону діяльності товариства, а не тимчасову, як це врегульовано в чинному законодавстві, то колегія суддів зазначає, що в розпорядженні немає терміну постійної заборони діяльності товариства, як і немає строку дії такої заборони, що можливо вирішити не засобами кримінального провадження, а шляхом відповідного звернення щодо роз`яснення чи уточнення виконання даного рішення.

Оскільки у заяві про злочин відсутні конкретні відомості, які б підтверджували наявність ознак кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР в межах визначеного законом строку.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги з мотивів, наведених у ній, немає.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.3 ст.407, 418, 419, ст.422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання представника ТзОВ «Нано КАС» адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 травня 2025 року задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 травня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги представника ТзОВ «Нано КАС» адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3