Справа № 308/9264/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000051 від 31.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.06.2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000051 від 31.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в кінці травня 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, мешканець села Ділок Мукачівського району Закарпатської області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючий машиністом локомотивного ДЕПО Мукачево регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», володіючи якостями лідера та організаторськими здібностями, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів розробив злочинну схему, до якої залучив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обіймає посаду помічника машиніста локомотивного ДЕПО Мукачево регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», з метою особистого незаконного збагачення шляхом вчинення тяжких злочинів, пов`язаних з привласненням чужого майна дизельного палива з тепловозів, які належать локомотивному ДЕПО Мукачево регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», з подальшою їх реалізацією третім особам.

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розробили усний план злочинної діяльності щодо незаконного привласнення дизельного палива з локомотивів, визначив спосіб його привласнення, оцінивши особисті можливості, щодо привласнення дизельного палива, можливих об`ємів привласнення, способів транспортування та збуту, розпочали дії з пошуку третіх осіб, яким у подальшому будуть збувати привласнене дизельне паливо, за грошову винагороду.

У травні місяці 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи систематично отримувати власну матеріальну вигоду від реалізації дизельного палива третім особам, керуючись корисливим мотивом, підшукали ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому запропонували на постійній основі купляти у останніх дизельне паливо.

Відповідно до розробленого плану злочинної діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виконували функції щодо: транспортування порожніх ємностей до місця вчинення кримінального правопорушення; слідкування за навколишньою обстановкою з метою виявлення випадкової появи сторонніх осіб поблизу місця привласнення дизельного палива або місця перебування наповнених дизельним паливом ємностей та оперативного реагування на них; проникнення до паливних систем тепловозів, зливання з паливної системи тепловоза дизельного пального; перенесення наповнених дизельним паливом ємностей до місця знаходження транспортного засобу, транспортування дизельного палива до місця зберігання з подальшою реалізацією третім особам; підшукування покупців привласненого дизельного пального; підшукування знарядь вчинення злочину, а саме: каністри, бочки поліетиленові пакети та ліхтарики з метою привласнення дизельного пального, перебуваючи в поїздках на локомотивах, використовуючи спеціальні знання та навички, вчиняли дії, направлені на економію дизельного пального в локомотивах АТ «Укрзалізниця»; підготовлювали суміш, якою обробляли місця під`єднання засобів і пристроїв до дизельної системи локомотиву, за допомогою яких здійснювалось перекачування дизельного пального, з метою створення видимості опломбування таких місць, проводили заміри залишків дизельного пального в локомотивах АТ «Укрзалізниця»; здійснювали безпосередній злив дизельного пального з баків локомотивів; вели чорнову документацію, в якій відображали кількість поїздок та недостовірні дані щодо витрат пального.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи відповідно до розробленого плану злочинної діяльності, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на особисте протиправне збагачення, вчинили кримінальне правопорушення, а саме привласнення дизельного пального, яке належать АТ «Укрзалізниця», шляхом зловживання службовим становищем за наступних обставин.

27 червня 2025 року близько 14:10 год. ОСОБА_7 , на виконання заздалегідь обумовленої злочинної схеми, спрямованої на протиправне збагачення за рахунок незаконного привласнення чужого майна, яке було ввірене останньому та перебувало у його віданні, в умовах воєнного стану, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , зателефонував ОСОБА_8 на месенджер «Вацапп», який діяв під контролем правоохоронних органів, та повідомив, що може реалізувати дизельне паливо у розмірі 500 літрів за грошову винагороду у розмірі 35 грн за один літр та повідомив, що для цього необхідно приїхати до міста Свалява Мукачівського району, зокрема на залізничну станцію на протязі однієї години.

Надалі, близько 16:30 год. ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_7 , на автомобілі марки «Mercede-Benz», моделі «VITO» приїхав до заздалегідь обумовленого місця, де його вже очікував ОСОБА_4 , який повідомив ОСОБА_9 , щоб той вигрузив з свого транспортного засобу пластикові каністри у кількості 25 штук, об`ємом по 20 л кожна, після чого дав вказівку останньому від`їхати від вказаного місця та очікувати телефонного дзвінка.

У подальшому, коли ОСОБА_9 від`їхав на своєму транспортному засобі від визначеного місця, ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_7 почав переносити вище вказані пластикові каністри до локомотива ЧМЕ 3Т6352, який знаходився на під`їзній колії залізничної станції «Свалява», зокрема згідно «GOOGLE MAPS» (48.5520283, 22.9873751).

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим умислом, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь наявного та встановленого обладнання в локомотиві ЧМЕ 3Т6352 локомотивного ДЕПО Мукачево регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», порушивши їх цілісність замкненої та опломбованої паливної системи, привласнили чуже майно дизельне паливо об`ємом 500 літрів, шляхом зливання із паливної системи локомотива дизельного палива на загальну суму 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень, в заздалегідь заготовлені пластикові ємкості, які були надані ОСОБА_8 .

Близько 16:37 год. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів та повідомив, що він може повертатись до раніше визначеного місця так, як каністри вже наповнені дизельним паливом. О 16:40 год. ОСОБА_8 під`їхав на транспортному засобі марки «Mercede-Benz», моделі «VITO» до визначеного місця та заднім ходом під`їхав до залізничних колій та ОСОБА_4 почав підносити наповнені пластикові каністри до задніх дверей транспортного засобу та подавати їх до багажного відділення. Коли всі пластикові каністри у кількості 25 штук, об`ємом по 20 л були завантажені до транспортного засобу, ОСОБА_4 висунув вимогу ОСОБА_8 , надати обумовлену грошову винагороду у розмірі 17 500 грн., а ОСОБА_7 в той час поміщав шланг та інше обладнання, через який зливав дизельне паливо, до локомотива. У подальшому ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_4 надав останнього заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у розмірі 17 500 гривень, зокрема 4 купюри номіналом по 500 гривень з наступними серійними номерами ЄГ6664696, ГК0071345, ГБ5229970, ЄЛ5086328 та 33 імітаційні купюри номіналом по 500 гривень з серійними номерами ГК7784501, які останній поклав у задню кишеню шортів.

Після того, як ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розпорядилися привласненим майном, яке належить АТ «Українська залізниця» на власний розсуд, своїми діями спричинили матеріального збитку АТ «Українська залізниця» на вказану суму, були викриті правоохоронними органами та затримані на місці події.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець Закарпатської області, Воловецького району, с. Гукливий, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, помічник машиніста локомотивного ДЕПО Мукачево регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», раніше не судимий.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованому ОСОБА_4 , злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.05.2025 р.; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 27.06.2025 р.; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 27.06.2025; протоколом затримання особи ОСОБА_4 від 27.06.2025 р.; протоколами обшуку від 27.06.2025; протоколом огляду місця події від 27.06.2025; протоколами проведеним негласних слідчих (розшукових) дій.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, то обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. У ході проведення досудового розслідування осіб які б поручилися за виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Обрати відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи застави не надається можливим, оскільки, розуміючи невідворотність можливого призначення йому реального покарання з позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, за цей тяжкий злочин, ОСОБА_4 може уникнути слідства і суду.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 , особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.4 ч.1. ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.2 п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 , може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема це підтверджується тим, що усвідомлюючи невідворотність покарання, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності у вигляді реальної міри покарання позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду протягом тривалого часу, а саме, перебуваючи на волі, матиме можливість покинути територію України поза межами пункту пропуску та перебувати за її межами тривалий час, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судовий розгляд даного кримінального провадження.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, а тому підозрюваний ОСОБА_4 , має реальну можливість спілкуватися з свідками, зокрема перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального провадження.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слід виходити із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи.

Також слід врахувати, що підозрюваний ОСОБА_4 працює помічником машиніста локомотивного ДЕПО Мукачево регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», а тому з легкістю зможе вплинути на осіб, яких в подальшому необхідно допитати в якості свідків, а тому з метою унеможливлення впливу на останніх, вказаних ризик об`єктивно існує до безпосереднього допиту вказаних осіб слідчих та в подальшому судом.

З огляду на вищевикладене, зазначене обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у зв`язку з тим що досудове розслідування триває, в органу досудового розслідування є необхідність для відшукання речей і документів, які будуть мати значення для досудового розслідування, а саме тому, перебуваючи на волі та продовжуючи виконання своїх службових обов`язків за посадою, ОСОБА_4 , може знищити, сховати чи спотворити речі і документи, які можуть мати значення для досудового розслідування і до яких в нього є доступ в силу займаної посади помічника машиніста локомотивного ДЕПО Мукачево регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», чи штучно створити докази, в тому числі в електронному вигляді, які б підвереджували його невинуватість у вчиненні інкримінованого злочину.

Існування вказаного ризику обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 , будучи машиністом локомотивного ДЕПО Мукачево регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та маючи широке коло знайомств серед місцевого населення та посадових осіб локомотивного ДЕПО, може використати свій авторитет та службове становище для підшукання осіб, які нададуть суду чи органу досудового розслідування вигідні йому показання або для виготовлення та використання в якості доказів документів, які будуть спотворювати реальні фактичні обставини інкримінованого йому діяння.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи зухвалість вчинення даного злочину, його корисливий мотив, одержання грошової винагороди підозрюваним за майно яке було ввірене останньому та перебувало у його віданні, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати що дана особа є суспільно небезпечною і потребує ізоляції від суспільства, інакше, перебуваючи на волі, продовжить умисно вчиняти кримінальні правопорушення, в тому числі і з метою приховання вказаного злочину чи спотворення його фактичних обставин.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 , передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, враховуючи зухвалість злочину, та вчинення злочину у період воєнного стану та той факт що викриття ОСОБА_4 викликало значний суспільний резонанс та спричинило низку негативних публікацій в засобах масової інформації, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього як підозрюваного процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам: переховуватися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення та враховуючи те, що підстав для застосування до ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу у сторони обвинувачення не має, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, а тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного орган досудового розслідування просить слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Закарпатської області, Воловецького району, с. Гукливий, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, помічника машиніста локомотивного ДЕПО Мукачево регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що відсутні будь які ризики зазначені у клопотанні. Просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також додатково подані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: протоколі допиту свідка від 19.05.2025 року, заяві від 19.05.2025 року, постанові про залучення осіб до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових дій) від 19.05.2025 року, протоколі попередження про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від19.05.2025 року, протоколі додаткового допиту свідка від 27.06.2025, дозволі від 27.06.2025 року, протоколі місця події від 27.06.2025 року, протоколі огляду місця події від 27.06.2025, посадовій інструкції, вимозі УІТ ГУНП в Закарпатській області, протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.06.2025 року, протоколі допиту підозрюваного від 27.06.2025 року.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення ч. 4 ст. 191 КК України, на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 4 ст. 191 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України як є тяжким злочином за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, проте слідчий суддя також враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець Закарпатської області, Воловецького району, с. Гукливий, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює на посаді помічника машиніста локомотивного ДЕПО Мукачево регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», одружений, має на утримані малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та матір ОСОБА_10 , має заробітну плату 13 тис./грн. місяць, збережень не має, раніше не судимий, а відтак має міцні соціальні зв`язки.

Слідчий суддя також дійшов висновку про обґрунтованість ризику, передбаченого п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Проте ризики, що ОСОБА_4 матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України) не підтверджений прокурором будь якими доказами, оскільки він має міцні соціальні зв`язки та має на утримані малолітню дитину та матір.

Також, відсутній ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того відсутній ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки прокурором не доведено яким саме чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що слідчим не доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання лише одного обґрунтованого ризику, передбаченого п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на цей час об`єктивно існує, тоді як більш тяжким запобіжним заходом може бути реально завдана шкода підозрюваному, відтак слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначеного ризику достатньо буде обрати більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із 22 год. по 06 год. 00 хв. за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю, на строк до 27 серпня 2025 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 у строк до 27 серпня 2025 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби із 22 год. по 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися із свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 193-195, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із 22 год. по 06 год. 00 хв. за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю, на строк до 27 серпня 2025 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 у строк до 27 серпня 2025 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби із 22 год. по 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися із свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії зазначеної ухвали до 27.08.2025 року включно.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1