УХВАЛА

про відмову в повернення обвинувального акта

26 травня 2025 рокуСправа № 495/7447/24
Номер провадження 1-кп/495/558/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта, заявлене в кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2024 за №0000543 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2024 за №0000543 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України.

12.08.2024 на адресу суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

Сторона захисту вважає, що Обвинувальний акт та Реєстр матеріалів досудового розслідування (далі Реєстр) не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, у зв?язку з чим підлягають поверненню прокурору з наступних підстав.

Покликаючись на норму ст. 91, 92 КПК України зазначає, що вказаний акт не відповідає вимогам закону з тих підстав, що у ньому у фактичних обставинах зазначено: «... у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, для втілення котрого він правою рукою наніс один удар в область лівої частини голови, внаслідок чого потерпілий з прискореним падінням в послідуючому вдарився правим стегном об бордюр...»

У формулюванні обвинувачення зазначено: «... у ОСОБА_6 виник умисел, на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , не маючи умислу на спричинення тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень, не передбачаючи настання такої шкоди для життя та здоров?я потерпілого, хоча повинен був і міг передбачити...».

«...протиправними діями ОСОБА_6 , які мають характер злочинної недбалості відносно наслідків, потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження...».

При цьому слід зазначити, що в обвинувальному акті ні в фактичних обставинах, ні в формулюванні обвинувачення не зазначено обставини події відповідно до інкримінованої статті 128 КК України, а саме необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вказане є суттєвим порушенням міжнародних стандартів у галузі судочинства, які послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.

Після Викладу фактичних обставин кримінального правопорушення кваліфікацію кримінального правопорушення, яка не відповідає правовій кваліфікації, викладеній у Формулюванні обвинувачення, а саме, відсутня кваліфікуюча ознака - «необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження», що грубо порушує право ОСОБА_6 на захист і що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

В порушення вимог ст. 109 КПК України Реєстр матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування, зокрема:

- в Розділі І п.13 Реєстру не зазначено час проведення процесуальної дії, а саме, час вручення підозрюваному ОСОБА_6 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри;

- в Розділі І п.14, 15 Реєстру не зазначено час проведення процесуальної дії, а саме, час надання доступу до матеріалів досудового розслідування;

Підсумовуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення загальних засад кримінального провадження, стандартів практики Європейського суду з прав людини, стороні обвинувачення слід усунути вказані недоліки, привести у відповідність обвинувальний акт згідно вимог законодавства.

За таких умов, обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором в наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору стаття 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості окремих частин тексту обвинувального акта, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

Повернення обвинувального акта разом з додатками прокурору буде відповідати вимогам статті 2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була підлана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі вищевикладеного, просить обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N?0000543 від 22.04.2024, відносно ОСОБА_6 за ст.128 КК України повернути прокурору для усунення недоліків.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 вимоги клопотання підтримав із зазначених вище підстав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання та просив його задовольнити з мотивів наведених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 заперечила щодо задоволення такого клопотання.

Захисник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо повернення обвинувального акта.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав свого адвоката.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, дослівдивши обвинувальний акт, доходить до таких висновків.

Після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам статті 291 Кримінального-процесуального кодексу України (надалі - КПК України), з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт закріплено у ч. 2 ст. 291 КПК України. До них належать: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч. 3 ст. 291 КПК України).

Крім цього, за змістом ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Згідно зі ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом із обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Дослідивши поданий у межах даного кримінального провадження обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що вищевказані вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення були дотримані в тій мірі, яка не перешкоджає суду призначити судовий розгляд.

Зокрема судом встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки. У зв`язку з цим, суд робить висновок про відповідність даного обвинувального акта вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б могли стати підставою для його повернення прокурору. При цьому, суд відхиляє доводи захисника наведені у клопотанні про повернення обвинувального акта з наступних підстав.

Щодо твердження захисника про те, що в обвинувальному акті міститься некоректне формулювання обвинувачення, такі не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки в обвинувальному акті викладаються ті фактичні обставини вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Зазначене означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.07.2019 (справа № 273/1053/17, провадження № 51-8914км18), відповідно до якої «кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора».

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи, викладенні обвинуваченим, безумовно підлягають оцінці при наданні судом аналізу доказів та всіх обставин справи під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження та вирішенні питання правильності кваліфікації діяння.

Щодо вказаних захисником недоліків у вигляді незазначення часу проведення деяких дій, то суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Реєстр матеріалів досудового розслідування має містити всі дані, вказані в ч. 2 ст. 109 КПК України, без винятку, проте неповнота, неточність такого реєстру, за умови долучення його до обвинувального акту, також не свідчить про наявність підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, і може бути з`ясована в ході судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Судом встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам статей 109 та 291 КПК України, оскільки містить в собі відомості, які повинен містити обвинувальний акт. Неповнота та неточність реєстру матеріалів досудового розслідування судом можуть бути усунені під час судового розгляду обвинувального акту.

Зважаючи на викладене, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, підстав для його повернення суд не вбачає, а відтак приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291, 314-316 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта, заявлене в кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2024 за №0000543 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали: 27.05.2025 о 16:50.

Суддя ОСОБА_11