Справа № 305/1640/19
Провадження по справі 1-кп/305/45/25

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000157 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2019 року у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, військовозобов`язаного, не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Фактичні обставини встановлені судом.

23 травня 2019 року близько 14 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автобусом марки «БАЗ Еталон» моделі «А079.23» реєстраційний номер НОМЕР_1 , сполученням «Івано-Франківськ-Мукачево», їдучи за вказаним маршрутом, перевозячи в салоні вказаного автобуса 25 пасажирів. На ділянці дороги, на спуску з Яблунецького перевалу перед в`їздом в село Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області, де дорога має заокруглення праворуч та перед під`їздом до якого встановлений дорожній попереджувальний знак 1.3.1. «Декілька поворотів» та табличка до дорожнього знаку 7.10 «Кількість поворотів 4», діючи всупереч вимогам п.п.1.10., 2.3. «б»; 10.1. та 12.1. «Правил дорожнього руху України», проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не обрав безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автобуса та безпечно керувати ним, при проїзді заокруглення дороги праворуч не втримав автомобіль у межах своєї смуги руху та допустив перекидання автобуса на ліву бокову частину та виїзд на зустрічну смугу руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобуса громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №109 отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тулуба з множинними прямими переломами ребер зліва, переломом грудного відділу хребта на рівні 11-12 хребців без ушкодження спинного мозку та розрив аорти в грудному відділі з масивною кровотечею в черевну порожнину (гемоперитонеум 2300 - 2500 мл). Вказані ушкодження привели до масивної внутрішньої кровотечі, різкого малокрів`я всіх органів та розвитком геморагічного шоку, що і виявилось безпосередньою причиною смерті потерпілого. На тілі ОСОБА_10 не виявлено тілесних ушкоджень, характерних для падіння його з висоти власного зросту, слідів волочіння та слідів переїзду через нього колесами транспортного засобу.

Враховуючи характер вищеописаних ушкоджень їх локалізацію, спричинені вони в результатів дії масивних тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі предмети та деталі салону автобуса марки «БАЗ Еталон» моделі «А079.23» реєстраційний номер НОМЕР_1 в момент перекидання його під час ДТП, що мало місце 23.05.2019 року. Згідно з Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 п.п. 2.1.1. вказані тілесні ушкодження належать до групи тяжких тілесних ушкоджень, так - як потягнули за собою смерть потерпілого.

Також, внаслідок ДТП пасажирка автобуса ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому ребер у верхніх віддалях грудної клітки з обох сторін без зміщення, які згідно з судово-медичним висновком № 221 та Наказом №6 МОЗ України п.п.2.2.2. від 17.01.1995 року належить до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Своїми діями, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 1.10, 2.3. «б», 10.1. та 12.1. Правил дорожнього руху України (надалі правила)

Зокрема: п. 1.10. - терміни, що наведені у цих Правилах, мають такі значення: безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;

п. 2.3. «б» - для забезпечення безпеки руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п.12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Невиконання водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.10, 2.3. «б», 10.1. та 12.1. Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП, та отриманням ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті, а ОСОБА_7 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 , вину свою у пред`явленому йому обвинуваченні визнав та показав суду.

Станом на травень 2019 року працював водієм автобуса в ТОВ «АТП-12629».

23 травня 2019 року у якості водія автобуса «БАЗ Еталон» моделі «А079.23», д.н.з. НОМЕР_1 , сполученням Івано-Франківськ-Мукачево», виконував регулярний рейс. Автобус пройшов зранку технічний огляд, а він пройшов медичне обстеження, жодних перешкод до роботи не було виявлено.

Перевозячи в салоні близько 25 пасажирів, автобус рухався дорозою Н-09 та проїжджаючи ділянку дороги зі значним спуском та різкими поворотами, раптово втратив гальмування, дії його щодо зупинки автобуса не призвели до бажаного результату, втративши контроль над маневреністю, автобус перекинувся на ліву бокову частину та виїхав на зустрічну частину дороги та волоком став рухатися донизу. Коли автобус зупинився, виявилося, що двоє пасажирів отримали тілесні ушкодження це була жінка та особа чоловічої статі, який невдовзі помер. Вжив заходів до евакуації пасажирів з салону автобуса, викликав швидку допомогу та повідомив про ДТП за місцем своєї роботи та поліцію. Цивільний позов просить залишити без розгляду.

Вважає причиною ДТП технічну несправність автобуса шляхом втрати гальм.

Потерпіла ОСОБА_7 надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та надала до суду позовну заяву про відшкодування їй шкоди заподіяної злочином на суму 228 тис. грн.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання неодноразово не з`являлася з підстав суду не відомих, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Свідок ОСОБА_11 показала суду. Працює в автопарку медсестрою, відпускає водіїв на маршрут, ОСОБА_4 перевірила зранку в день виїзду на маршрут, 23.05.2019 року тиск був у нормі, алкотестер відхилень від норми не показав водій був готовий до маршруту.

Свідок ОСОБА_12 показав суду. 23.05.2019 року власним автомобілем яким керував особисто їхав в бік смт Ясіня зі сторони Івано-Франківська. Ззаду нього їхав автобус на швидкості і зачепив його автомобіль, тому вимушено зупинився. Проїхавши ще метрів зо 300 побачив автобус яким лежав зліва на боці. Вибивши скло на вікнах автобуса, став випускати людей з салону. Поруч у кюветі лежав загиблий пасажир, швидкість автобуса до перекидання була великою, слідів гальмування, чи сигналів водія автобуса не бачив та не чув.

Свідок ОСОБА_13 показав суду. Працював у 2019 році механіком в автопарку в м. Івано-Франківськ, де водієм працював ОСОБА_4 23.05.2019 року перевірив автобус водія ОСОБА_4 , зробив запис у журналі про справність, та водій виїхав за маршрутом. Жодних несправностей автобуса не виявив, нарікань з боку водія на несправність автобуса не було. Десь після обіду довідався про ДТП від працівників автопарку.

Інших обставин ДТП не знає.

Оцінка доказів судом, позиція суду.

На підтвердження винуватості у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 прокуром подав суду такі перевірені судом письмові докази, які судом досліджено в ході судового слідства, у сукупності з іншими доказами, визнано їх належними та допустимими доказами.

-так згідно з витягом з ЄРДР від 23.05.2019 року органом досудового розслідування того ж дня внесено відомості про ДТП в с. Лазещина за участі автобуса «Еталон» д.н.з. НОМЕР_1 з потерпілими та перекиданням автобуса. (Т.2. а.с. 213);

-протоколом огляду місця ДТП від 23.05.2019 року слідчим поліції ОСОБА_14 оглянуто місце скоєння ДТП з наведенням конкретних обставин автотрощі з відображенням цього на схемі та фіксацією відеозапису (Т.2 а.с. 215-220);

-журналами реєстрації інструктажів з безпеки руху медичних оглядів, технічного стану КТЗ, КПП ТЗОЗ «АТП-12629» свідчить про те, що вказаною організацією було дотримано усіх вимог діючого законодавства при випуску у рейс 23.05.2019 року автобуса «Еталон» моделі ВО7923 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 ; (Т.2 а.с 239-240);

-наказом від 12.09.2018 року № 78-к, ОСОБА_4 прийнятий на роботу на посаду водія автобуса з 13.09.2018 року; (Т.2 а.с. 241);

-висновком результатів медогляду з метою виявлення стану сп`яніння від 24.05.2019 року, ознак сп`яніння у ОСОБА_4 не виявлено. (Т.3. а.с. 22);

-у ОСОБА_4 наявне посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане компетентним органом у 1998 році. (Т.3 а.с. 24);

-протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 00763-01406-19 від 18.04.2019 року перевірено автобус «БАЗ Еталон» моделі «А079.23» реєстраційний номер НОМЕР_1 та визнано даний транспортний засіб після технічного контролю технічно справним. (Т.3 а.с. 25);

-протоколом огляду від 11.06.2019 року оглянуто автобус «Еталон», моделі БАЗ АО79-23, д.н.з. НОМЕР_1 з описаними характерними для ДТП ознаками: відсутнє переднє та заднє лобове скло, відсутні двері, всі бокові скла на вікнах, частково деформовано дах, з відеофіксацією. (Т.3. а.с. 53-56);

-висновком експерта № 109 від 24.06.2019 року, огляду трупа ОСОБА_9 виявлено: що мала місце тупа травма тулуба з множинними прямими переломами ребер зліва, переломом грудного відділу хребта на рівні 11-12 хребців без ушкодження спинного мозку та розрив аорти в грудному відділі з масивною кровотечею в черевну порожнину (гемоперитонеум 2300- 2500 мл). Вказані ушкодження призвели до масивної внутрішньої кровотечі, різкого малокрів`я всіх органів та розвитком геморагічного шоку, що і явилося безпосередньою причиною смерті потерпілого.

Враховуючи характер вищеописаних ушкоджень, їх локалізацію, вважаю, що спричинені вони в результаті дії масивних тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі предмети та деталі салону автобуса марки «БАЗ Еталон» в момент перекидання його при ДТП, що мало місце 23 травня 2019 року. Згідно з Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. п.п. 2.1.1. вказані тілесні ушкодження належать до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як потягли за собою смерть потерпілого.

На тілі трупа ОСОБА_9 не виявлено тілесних ушкоджень, характерних для падіння його з висоти власного зросту, слідів волочіння та слідів переїзду через нього коліс транспортного засобу.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа громадянина ОСОБА_9 етилового спирту не виявлено. (Т.3 а.с. 70-74);

-висновком експерта № 1036 від 13.06.2019 року у крові ОСОБА_4 не виявлено: метиловий, етиловий, пропілів, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери. Також в крові не виявлено: похідні барбітурової кислоти, морфін, кодеїн, опій, промедол, кокаїн, похідні фенілалкіламіну (амфетаміни) (Т.3 а.с.75-78);

-висновком експерта № 9926 від 13.06.2019 року з фото світлинами що на момент огляду і експертного дослідження система рульового керування, система освітлення та світлової сигналізації та ходова частина автобуса марки «БАЗ Еталон» моделі «А079.23» р.н.з. НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані і могли виконувати функції, передбачені конструкцією. Щодо гальмівної системи, то гальмівна камера переднього лівого колеса одного з контурів гальмівної системи автобуса марки «БАЗ Еталон» моделі «А079.23» р.н.з. НОМЕР_1 знаходилась у пошкодженому стані, однак згідно з ходовими випробуваннями дане пошкодження не впливало на можливість водія зупинити автобус при застосуванні ним екстреного гальмування, навіть без застосування стоянкового гальма. Пошкодження гальмівної камери переднього лівого колеса одного з контурів гальмівної системи автобуса марки «БАЗ Еталон» моделі «А079.23»р.н.з. НОМЕР_1 виникло під час експлуатації - руху, однак встановити, коли саме (до ДТП, чи під час ДТП) не надається можливим. При цьому з врахуванням конструкції гальмівної системи, а саме, що на даному транспортному засобі гальмівна система є двоконтурною, яка дає можливість водію зупинити транспортний засіб при пошкодженні одного з них (контурів), тобто забезпечити гальмування автобуса до повної зупинки, що підтверджено

проведеними ходовими випробуваннями (Т.3 а.с. 81-84);

-висновком експерта № 9952 від 10.07.2019 року в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій рейсового автобуса марки «БАЗ Еталон» моделі «А 079.23» р.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_4 повинен був діяти згідно з вимогами пунктів 10.1, 12.4 та 12.1 ПДРУ з посиланням на термін «безпечна швидкість», який є в п. 1.10 ПДРУ. На даному заокругленні дороги водій автобуса марки "БАЗ Еталон" моделі "А 079.23" р.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_4 на сухому асфальтному покритті для уникнення заносу повинен був рухатися зі швидкістю не більше 58...62 км/год. Але оскільки дана пригода мала місце в межах населеного

пункту, то водій ОСОБА_4 повинен був рухатися зі швидкістю не більше 50 км/год. Повний зупиночний шлях автобуса «БАЗ Еталон» моделі, «А 079.23» р.н.з. НОМЕР_1 в даних дорожніх умовах становить відстань 50.0м. Виходячи з експертизи технічного стану автобуса «БАЗ Еталон» моделі «А 079.23» р.н.з. НОМЕР_1 , а саме його ходових випробувань встановлено, що один з окремих гальмових контурів робочої гальмової системи знаходиться в працездатному стані і при застосуванні його водієм гальмування, дозволяє зменшити швидкість автобуса до безпечної і в такий спосіб уникнути даної пригоди. А оскільки автобус зупиняється при застосуванні його водієм гальмування, то виходить, що його водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути даної пригоди. Якщо автобус марки «БАЗ Еталон» моделі «А 079.23» р.н.з НОМЕР_1 при застосуванні його водієм екстреного гальмування, зупиняється, що підтверджується ходовими випробуваннями, то з технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автобуса «БАЗ Еталон» моделі «А 079.23» р.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_4 , який керуючи даним транспортним засобом не вибрав безпечної швидкості руху, що призвело до втрати керування даного транспортного засобу та його перекидання.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 109, потерпілий ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тулуба з множинними прямими переломами ребер зліва, переломом грудного відділу хребта на рівні 11-12 хребців без ушкодження спинного мозку та розрив аорти в грудному відділі з масивною кровотечею в черевну порожнину (гемоперитонеум 2300 - 2500 мл). Вказані ушкодження привели до масивної внутрішньої кровотечі, різкого малокрів`я всіх органів та розвитком геморагічного шоку, що і виявилось безпосередньою причиною смерті потерпілого. На тілі ОСОБА_10 не виявлено тілесних ушкоджень, характерних для падіння його з висоти власного зросту, слідів волочіння та слідів переїзду через нього колесами транспортного засобу.

Враховуючи характер вищеописаних ушкоджень їх локалізацію, спричинені вони в результатів дії масивних тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі предмети та деталі салону автобуса марки «БАЗ Еталон» моделі «А079.23» реєстраційний номер НОМЕР_1 в момент перекидання його під час ДТП, що мало місце 23.05.2019 року та згідно з Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 п.п.2.1.1. вказані тілесні ушкодження належать до групи тяжких тілесних ушкоджень, так - як потягнули за собою смерть потерпілого.

Потерпіла ОСОБА_7 , пасажирка цього ж автобуса, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 221 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому ребер у верхніх віддалях грудної клітки з обох сторін без зміщення, які згідно Наказу №6 МОЗ України п.п. 2.2.2. від 17.01.1995 року належать до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та викликають розлад здоров`я понад 21 день.

Правова кваліфікація правопорушення.

З огляду на наведене, дослідивши докази кримінального провадження, суд вважає їх належними та допустимим та такими, що відповідають процесуально суті викладеному в них.

Суд відхиляє клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що експерт ОСОБА_15 (на цей час померлий) у період проведення експертизи не мав повноважень як експерт щодо фахової кваліфікації на дослідження гальмівної системи. Деякі незначні порушення, допущені під час досудового розслідування, не можуть вважатися суттєвими та такими, що вплинули на належне досудове розслідування.

Надані суду стороною обвинувачення докази, жодних сумнівів у їх належності та допустимості не викликають, а тому вони визнаються судом належними та допустимими.

Версія сторони захисту, які підтримали позицію обвинуваченого щодо невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні ДТП, суперечить дослідженим вище доказам.

Заявлене захисником клопотання про проведення повторної судової автотехнічної експертизи судом відхилено з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду. Інших клопотань сторона захисту не надавала.

Обґрунтування покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення сторін, їх представників, надаючи оцінку доказам та показам потерпілих та свідків у сукупності, суд приходить до висновку, що всі докази, жодних сумнівів у їх достовірності не викликають, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні саме ним кримінального правопорушення є повністю доведеною, а його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» за № 3353-12 від 30.06.1993 року учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Виходячи з наведеного, суд не вправі залишити поза увагою конкретні обставини по справі, поведінку обвинуваченого, як після, так і до скоєння ним кримінального правопорушення, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки ставлення до скоєного.

Відповідно до Основного Закону України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3 Конституції України).

Надаючи оцінку доказам у справі, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме те, що керуючи технічно справним транспортним засобом, обвинувачений порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому смерть, інші потерпілі середньої тяжкості тілесні ушкодження і таке кримінальне правопорушення відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким. При цьому хоча по відношенню до наслідків, вина обвинуваченого є необережною, про те об`єктом посягання являється здоров`я іншої людини та наслідком вчинення якого є смерть людини, та отримання середньої тяжкості тілесного ушкодження іншою людиною.

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Ст. 61 ч. 2 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення особи, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Виходячи із викладених вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_4 суд враховує правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах щодо судової дискреції, у яких зазначено, що саме суду належить повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Відповідно до п. 3 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення кількості епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо).

Європейський суд з прав людини у справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, поведінку після скоєння злочину, умови його проживання та наслідки, які можливо очікувати у зв`язку з відстрочкою виконання покарання.

ОСОБА_4 має міцні та стабільні соціальні зв`язки, є одружений, допомагає дочці, яка сама виховує 2 дітей, є особою літнього віку, на спеціальних обліках не перебуває, добровільно відшкодував потерпілій матеріальні витрати, вчинив необережний тяжкий злочин, сприяв органу досудового розслідування у розкритті даного злочину, щиро розкаявся у скоєному.

З досудової доповіді слідує, що ОСОБА_4 може бути виправлений без ізоляції від суспільства.

Відповідно до вимог призначення покарання, за частинами 1 та 2 статті 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосовування до винного додаткового покарання, зокрема позбавлення права керувати транспортними засобами.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який належить згідно зі ст. 12 КК України до тяжких злочинів, попри те, що є необережним злочином, спричинив смерть потерпілого, наслідки скоєного, поведінку обвинуваченого після скоєння ним злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі його вину обставини.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що ОСОБА_4 слід позбавити права керування транспортними засобами, з подальшим звільненням його від покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку згідно зі ст.ст. 75, 76 КК України.

На переконання суду, призначення ОСОБА_4 такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення як кари, та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської Конвенції із захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так у розумінні ЄСПЛ покарання повинне встановити певний додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінально правопорушення, Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карні діяння.

Заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов на суму 215000 гривень слід залишити без розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом з`ясовано, що на день скоєння ДТП 23.05.2019 року ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ТОВ АТП 12629, на посаді водія, відповідно до наказу №78 К від 12.09.2018 (а.с. 241 т. 2).

Отже, якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, то відшкодовувати таку в цьому випадку має ТОВ АТП 12629.

Натомість ТОВ АТП 12629 стороною у кримінальному провадженні не залучалося, оскільки позов був пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цивільного позову потерпілою не було надано, що позбавляє суд надати правову оцінку цивільному позову.З огляду на викладене вище суд залишає цивільний позов без розгляду, що не позбавляє права потерпілої звернутися з цим позовом до належної сторони та не призведе до порушення законних прав потерпілої ОСОБА_7 .

Судові витрати на залучення експертів з виконання судових експертиз: слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 , що був обраний на досудовому розслідуванні закінчився, клопотань про продовження чи обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого до суду не надходили.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року і 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Арешт накладений на автобус марки «БАЗ Еталон» моделі «А079.23» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 31 травня 2019 року, по вступу вироку в законну силу скасувати, повернувши його законному власнику ТОВ «АТП-12629».

Грошову заставу в сумі 57 630 (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять) гривень, повернути заставодавцю.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання за даним вироком строк тримання під вартою тобто з 23 травня 2019 року з 22 год по 20 червня 2019 року.

Речові докази: відеозапис та фотосвітлини на диску Verbatim типу DVD+R місткістю 4,7gb, по вступу вироку в законну силу слід залишити при справі, гальмівну камеру переднього лівого колеса автобуса марки «Еталон» моделі «А079.23», д.н.з. НОМЕР_1 , що зберігається в камері зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, по вступу вироку в законну силу, повернути власнику ТОВ «АТП-12629».

Оригінали журналів реєстрації операцій технічного стану КТЗ, медичного огляду водіїв, по в ступу вироку в законну силу повернути ТОВ «АТП-12629».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-автотехнічних експертиз в сумі 3 140 грн (висновок № 9926 від 13.06.2019 року та № 9952 від 10.07.2019 року в сумі 2 355 грн, а всього 5495 гривень.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_7 , залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Суддя: ОСОБА_1