Cправа №991/7752/25
Провадження №11-сс/991/543/25
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

власника майна ОСОБА_5 , його представника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31.07.2025 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, вилучене у ОСОБА_5 під час обшуку 28.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Apple iPhone 14 Pro, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 ; мобільний телефон Apple iPhone 16 Pro, IMEI 1 НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 .

На вказане рішення представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій зазначає, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки, викладені в її тексті, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Посилається на таке.

Арештоване майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК України. Постанова про визнання речовими доказами вилученого майна ґрунтується лише на припущеннях слідчого, що на пристроях може міститись інформація, яка має значення для досудового розслідування.

Слідчий суддя не врахував, що втручання та обмеження права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст. 16 КПК України, за очевидної наявності реальної можливості досягти завдань кримінального провадження без втручання у вказане право, не відповідає критеріям розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Також слідчий суддя не взяв до уваги негативні наслідки арешту майна для його власника, таких як: суттєве порушення життєвого укладу та прав ОСОБА_5 ; втрата можливості розпорядження банківськими рахунками, доступ до яких здійснювався через вилучені пристрої; обмеження можливості звичної комунікації з особами, контакти яких містяться у телефонах.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибув, про поважність причин неприбуття суд не повідомив.

Згідно із ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційна скарга розглядається без участі вказаної особи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, посилаючись на доводи, наведені в ній, прокурор САП ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , прокурора САП ОСОБА_7 , перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 .

Орган досудового розслідування посилається на обставини, які, ймовірно, свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368 КК України, а саме: вчинення службовими особами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - ДССЗЗІ) за попередньою змовою із рядом суб`єктів підприємницької діяльності розтрати коштів державного бюджету України в особливо великих розмірах під час закупівлі у 2023 році безпілотних літальних апаратів (далі - БПЛА) «Autel EVO Max 4T» та безпілотних авіаційних комплексів (далі - БПАК) «DJI Mavic 3» за завищеними цінами, а також подальшої легалізації (відмивання) коштів, одержаних злочинним шляхом.

Ухвалою слідчого судді від 01 липня 2025 року детективам Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) надано дозвіл на проведення обшуку будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у власності ОСОБА_8 та знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_5 , з метою відшукання речей і документів.

На підставі ухвали слідчого судді від 01.07.2025, детективом НАБУ 28.07.2025 проведено обшук за вищевказаною адресою та вилучено майно, яке в подальшому на підставі постанови детектива НАБУ визнано речовими доказами.

Прокурор САП звернулась до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на майно.

Постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя дійшов таких висновків: існують достатні підстави вважати про причетність ОСОБА_5 до подій, у зв`язку з якими здійснюється досудове розслідування; наявні достатні підстави вважати, що мобільні телефони могли використовуватися останнім під час вищевказаних подій, і у пам`яті телефонів можуть міститися дані, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема мобільні телефони могли використовуватися для комунікації між причетними до вчинення злочину особами під час вчинення злочину; мобільні телефони відповідають критеріям, визначених ст. 98 КПК України; наявність на мобільних телефонах системи логічного захисту доступу до інформації та ненадання власником (володільцем) телефону паролю для подолання цієї системи унеможливлює дослідження вмісту пам`яті мобільних телефонів без застосування спеціальних технічних знань, навичок та обладнання для подолання системи логічного захисту доступу, існують ризики щодо можливості втрати, знищення інформації та відомостей, що міститься, а також ризики приховування, пошкодження, псування, відчуження вказаних мобільних телефонів, з урахуванням проведення експертного дослідження, з метою забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відповідає принципу розумності, є співрозмірним завданням кримінального провадження у відповідності до положень ст. 2 КПК України, не призведе до суттєвих наслідків, що позначиться на інтересах власника (володільця) майна, та не створюватиме негативних наслідків для третіх осіб.

Висновки слідчого судді відповідають положенням закону та встановленим обставинам, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Однією із підстав накладення арешту на майно визначається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Слідчим суддею враховано, що мобільні телефони ОСОБА_5 можуть містити відомості щодо господарських правовідносин між компанією «Legal Logisrics Trade LLC» (США), Legas Group SP Z.O.O.» (Польща) та ТОВ «Захист та Охорона Сервіс» (код 41569251); подальшого використання компаніями «Global Logistics Trade LLC» (CIA), «Legas Group SP Z.O.0.» (Польща) грошових коштів, отриманих від ТОВ «Захист та Охорона Сервіс» (код 41569251); спілкування між посадовими особами/бенефіцарами/працівниками «Global Logistics Trade LLC» (США), «Legas Group SP Z.O.O.» (Польща), інших компаній та ТОВ «Захист та Охорона Сервіс» (код 41569251) стосовно вказаних обставин; обготівкування отриманих від ТОВ «Захист та Охорона Сервіс» (код 41569251) грошових коштів та їх можливе використання.

Згідно з протоколом обшуку від 28.07.2025 при проведенні обшуку у будинку ОСОБА_5 , на першому поверсі у вітальні на столі вилучено мобільний телефон ОСОБА_5 - Apple Iphone 14 Pro, серійний номер НОМЕР_5 , в якому використовувалась сім-карта із номером мобільного телефону НОМЕР_6 , яка повернута власнику. У вказаному мобільному телефоні міститься система логічного захисту у вигляді шестизначного паролю, який власник не надав, а тому прийнято рішення про вилучення вказаного мобільного телефону, з метою подолання системи логічного захисту. На другому поверсі в спальні господарів виявлено мобільний телефон Apple Iphone 16 Pro, серійний номер НОМЕР_7 , із сім-картою Київстар. Указаний мобільний телефон заблоковано, доступ обмежено системою логічного захисту у вигляді шестизначного паролю, який власник не надав, а тому такий вилучено.

Постановами детектива від 29.07.2025 у вказаному кримінальному проваджені призначено комплексну судову комп`ютерно-технічну експертизу та експертизу електронних комунікацій з метою з`ясування, чи можливо скопіювати інформацію, яка зберігається на вбудованих носіях пам`яті мобільних терміналів систем зв`язку, доступ до яких пов`язаний із подоланням систем логічного захисту.

Таким чином, зважаючи на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень такого ступеня тяжкості, що є підставою для застосування арешту майна, а також на дії ОСОБА_5 , який відмовився повідомити органу досудового розслідування пароль доступу до телефонів, що не виключає намагання останнього приховати причетність до подій, які є предметом досудового розслідування, правильним є висновок слідчого судді, що мобільні телефони можуть містити файли/листування з причетними до вчинення злочину особами, документи стосовно діяльності зазначених у клопотанні компаній, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні, вказані пристрої відповідають критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України.

Тому посилання апеляційної скарги, що вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України, визнається колегією суддів безпідставним.

Твердження в апеляційній скарзі, що постанова детектива про визнання мобільних телефонів речовими доказами ґрунтується на припущеннях не приймається до уваги.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора повинна містити, серед іншого, відомості про мотиви її прийняття та їх обґрунтування.

Дійсно, з постанови старшого детектива від 28.07.2025 про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження вбачається, що останнім не дотримано імперативних вимог, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України, та не викладено належним чином її мотивувальну частину (а. с. 31).

Разом з тим, вказане процесуальне рішення детектива на стадії досудового розслідування не підлягає оскарженню.

А тому, оскільки згідно з положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України вказана постанова детектива може бути оскаржена на стадії підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України, колегія суддів не вбачає правових підстав для врахування недоліків постанови при розгляді апеляційної скарги на рішення слідчого судді про арешт майна.

Твердження представника в апеляційній скарзі про те, що внаслідок арешту мобільних телефонів ОСОБА_5 позбавлений можливості розпорядження банківськими рахунками та комунікації, колегія суддів вважає неспроможним, оскільки очевидним є те, що розпорядження банківськими рахунками не обмежується використанням мобільного телефона, а сім-карта, яка знаходилась у мобільному телефоні, була повернута власнику.

Оскільки досудове розслідування здійснюється за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368 КК України, а саме: вчинення службовими особами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - ДССЗЗІ) за попередньою змовою із рядом суб`єктів підприємницької діяльності розтрати коштів державного бюджету України в особливо великих розмірах під час закупівлі у 2023 році безпілотних літальних апаратів (далі - БПЛА) «Autel EVO Max 4T» та безпілотних авіаційних комплексів (далі - БПАК) «DJI Mavic 3» за завищеними цінами, а також подальшої легалізації (відмивання) коштів, одержаних злочинним шляхом, враховуючи обставини вчинених злочинів, слід визнати, що накладений арешт забезпечує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, відповідає принципу розумності, є співрозмірним, виходячи із завдань кримінального провадження, і не покладає індивідуальний та надмірний тягар на власника.

Колегія суддів звертає увагу, що на підставі ч. 2 ст. 174 КПК України власник майна не побавлений права заявити клопотання про скасування арешту майна.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя наклав арешт на майно з дотриманням приписів ст. ст. 170-173 КПК України, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від31 липня2025 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3