Єдиний унікальний номер судової справи №678/1392/24
Номер провадження №1-кп-678-24/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2024 року за №0000268, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне, Гайворонського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, стрільця 1 мотопіхотного спеціалізованого відділення 2 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ВОС-100915А, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22 березня 2004 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року іспитового строку.

15 лютого 2007 року Апеляційним судом Кіровоградської області за ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 8 років; 19.01.2015 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. З ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років іспитового строку.

02 грудня 2015 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. З ст. 185 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі.

26 січня 2016 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі.

27 серпня 2020 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ст. 395, ст. 71, ст. 72 КК України до 1 року 11 місяців позбавлення волі.

23 червня 2021 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. З ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 11 місяців позбавлення волі.

19 серпня 2021 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Відбував покарання у Державній установі «Крижопільського виправного центру» (№ 113), ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області 22 травня 2024 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом (невідбутий строк покарання 9 місяців 24 днів).

Крім того 19 липня 2024 року, ним було вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0006530 від 23 липня 2024 року.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області, українки, громадянки України, із середньою освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 09 серпня 2024 року в обідню пору доби заздалегідь домовився з ОСОБА_11 , про реалізацію великої рогатої худоби, та призначив зустріч з останнім того ж дня близько 22 години 30 хвилин в с. Ставниці по вул. Гірській, Меджибізької ТГ Хмельницького району Хмельницької області.

09 серпня 2024 року близько 22 години ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , вирушив в напрямку пасовища, яке знаходиться в с. Ставниця неподалік вулиці Краєвидна, Меджибізької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, звідки викрав 3 корови, одна з яких віком близько 10 років, вагою близько 400 кг., чорної масті, інша віком близько 6 років, вагою близько 400 кг., чорної масті, та корову віком близько 5 років, вагою близько 400 кг., чорної масті, які того ж дня близько 23 години привів до місця зустрічі та погрузив на спеціально облаштований причіп для перевезення великої рогатої худоби, вмонтований до рами автомобіля марки «Ford» моделі «Transit», білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 , на якому прибув ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_7 отримав грошові кошти в сумі 30 000 грн. і таким чином розпорядився викраденою худобою на власний розсуд.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , повернувся на вказане пасовище, звідки викрав 1 бичка віком близько 3 років вагою близько 300 кг. чорної масті, якого в подальшому привів до того ж місця, та погрузив на вищевказаний автомобіль. Після чого ОСОБА_7 отримав грошові кошти в сумі 10 000 грн. і таким чином розпорядився викраденою худобою на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 заподіяли майнову шкоду ОСОБА_10 на суму 83 949 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю і беззаперечно, під час допиту підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, їх жодним чином не оспорює, не ставить під сумнів кваліфікацію своїх дій і зібрані органом досудового розслідування докази, щиро кається у вчиненому, просить вибачення у потерпілого, свій вчинок засуджує і жалкує про вчинене, просить суворо його не карати. Пояснив, що 09 серпня 2024 року викрав з поля в с. Ставниці 3 корови та 1 бичка. Худобу викрав пізно ввечері та погрузив на спеціально облаштований причіп для перевезення великої рогатої худоби вмонтований до рами автомобіля марки «Ford». За продаж корів отримав загалом 40 000 грн., які використав на свої потреби. Цивільний позов визнає, просить стягнути частину коштів, які внесені як застава, у відшкодування цивільного позову.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала частково та показала, що 09 серпня 2024 року її чоловік викрав з поля у с. Ставниці 3 корови та 1 бичка, які погрузив на причіп та продав знайомим за 40 000 гривень. Вона йому не допомагала та кошти не отримувала. Цивільний позов визнає, просить стягнути частину коштів, які внесені як застава, у відшкодування цивільного позову.

Потерпілий ОСОБА_10 показав, що у с. Ставниця проживає його брат, з яким вони випасають корів на місцевому пасовищі. 10 серпня 2024 року зранку його брат виявив відсутність 3 дорослих корів та 1 бичка, про що одразу повідомив поліцію. Худоба була припнута на металеві ланцюги та припони, які зникли разом з худобою. Вказаним кримінальним правопорушенням йому була заподіяна майнова шкода у сумі 83 949 гривень, оскільки корови були тільні.

Свідок ОСОБА_12 показав, що 10 серпня 2024 року близько 06 год. 30 хв. виявив відсутність 3 корів та 1 бичка на пасовищі, де вони випасають худобу. Про викрадення корів він негайно повідомив брата та поліцію.

Свідок ОСОБА_11 показав, що 09 серпня 2024 року до нього зателефонував невідомий йому чоловік, який повідомив, що у нього є на продаж корови. 10 серпня 2024 року він приїхав за адресою, яку йому повідомив чоловік, а саме: вул. Гірська, с. Ставниця Меджибізької ТГ, звідки з польової дороги забрав 3 дорослі корови та заплатив чоловікові та жінці 30 000 гривень. Потім він повернувся та придбав ще 1 бичка за 10 000 гривень. Вказану худобу він завіз в господарство в с. Івахів, де продав за 47 000 гривень. Пізніше він дізнався, що чоловіком, який продав йому корову є ОСОБА_7 , а жінка, яка була з ним, ОСОБА_8 .. При продажу вони переконали його, що корови є їхньою приватною власністю.

Свідок ОСОБА_13 показав, що йому зателефонував ОСОБА_11 та попросив поїхати з ним у Хмельницьку область, де йому запропонували придбати ВРХ. Надалі надав аналогічні ОСОБА_11 показання.

Свідок ОСОБА_14 показав, що є власником авто Ford моделі Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , яке наприкінці 2021 року передав у користування ОСОБА_11 .. Вказаний автомобіль останній використовує для перевезення ВРХ.

Свідок ОСОБА_15 показав, що 10 серпня 2024 року близько 00 год. 30 хв. йому зателефонував ОСОБА_11 , який повідомив йому, що має корови на продаж. Пізніше близько 03 год. разом з ОСОБА_13 він привіз 3 корови та 1 бичка, за які він заплатив 47 000 гривень. Вказану худобу він завіз на забійний цех, та за реалізовану продукцію отримав 52 000 гривень.

Свідок ОСОБА_16 та ОСОБА_17 показали, що 10 вересня 2024 року були присутні під час слідчої дії пред`явлення особи для впізнання, під час якої ОСОБА_13 та ОСОБА_11 впізнали обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як осіб, яким продали 3 корів та 1 бичка.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також підтверджується письмовими доказами:

-даними рапортів від 10 серпня 2024 року, про викрадення великої рогатої худоби, а саме: 3 корів та 1 бичка з пасовища, яке знаходиться в с. Ставниця неподалік вулиці Краєвидна, Меджибізької ТГ Хмельницького району Хмельницької області (Т. 1 а.с. 5-7);

-даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10 серпня 2024 року, згідно якої в період час з 20 год. 00 хв. 09 серпня 2024 року по 06 год. 30 хв. 10 серпня 2024 року у викрадено 3 корови та 1 бичок, потерпілий ОСОБА_10 (Т. 1 а.с. 10-12);

-даними протоколу огляду місця події від 10 серпня 2024 року з фотоматеріалами, в ході якого було оглянуто пасовище, яке знаходиться в с. Ставниця неподалік вулиці Краєвидна, Меджибізької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, звідки було викрадено ВРХ (Т. 1 а.с. 13-34);

-паспортами ВРХ серія LP 582816, 582818, 582819 код породи 21, порода українська чорно-ряба молочна, власник ОСОБА_10 (Т. 1 а.с 43-45);

-даними протоколу огляду місця події (додаткового) від 11 серпня 2024 року з фотоматеріалами, згідно якого 11 серпня 2024 року в період часу з 14 год. 10 хв. по 14 год. 55 хв., старшим слідчим СВ ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_18 було проведено додатковий огляд місця події, який проводився за адресою с.Ставниця, по вул. Гірська, Меджибізької ТГ Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, за точними координатами широта 49.440415, довгота 27.450775, в ході якого в присутності понятих було виявлено та вилучено три металеві кілки, довжиною кожен з яких 102 см. діаметром 14 мм., та три металеві ланцюги два з яких довжиною 10 м. 10 см., та один довжиною 9 м. 20 см., які в подальшому було поміщено до поліетиленового мішку білого кольору до якого було приєднано бирку з пояснювальним надписом та підписами учасників огляду. (Т. 1 а.с. 53-60);

-даними протоколу огляду від 14 серпня 2024 року з фотоматеріалами, згідно якого 14 серпня 2024 року в період часу з 18 год. 13 хв. по 19 год. 04 хв., слідчим СВ ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_19 було проведено огляд, який проводився у ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, що за адресою селище Летичів, вул.Івана Франка 20, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, з участю ОСОБА_8 , в присутності понятих, в ході якого остання добровільно надала працівникам поліції мобільний телефон марки «Nokia С22», моделі «ТА-1533», сірого кольору, який в подальшому було вилучено та поміщено до сейф-пакету PSP№1460114 (Т. 1 а.с. 167-181);

-довідкою СТОВ ім. Шевченка № 117 від 13 серпня 2024 року про те, що балансова вартість 1 кг живої ваги корови станом на 09 серпня 2024 року становить 53,63 грн. за кг, бичка (молодняка на відгодівлі) 65,31 гривень за 1 кг (Т. 1 а.с. 190);

-даними огляду та перегляду відеозапису від 06 вересня 2024 року з додатком, з якого вбачається, що відбувається відеозйомка на стаціонарній камері ВП №3, яка розташована на в`їзді в селище Летичів, Хмельницького району Хмельницької області, зі сторони м. Хмельницького, неподалік рибного ринку із назвою «Дари природи» на автомобільній дорозі М-30 сполученням «Стрий-Ізварине. В 01 год. 07 хв. 10 серпня 2024 року в поле зору відеокамери потрапляє автомобіль Ford моделі Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , в якому перебуває 2 особи. В причепі автомобіля виявлено ВРХ. Автомобіль рухався в напрямку селище Летичів (Т. 1 а.с. 193-200);

-даними огляду та перегляду відеозапису від 06 вересня 2024 року з додатком, з якого вбачається, що відбувається відеозйомка з камери відеоспостереження, яка розташована АДРЕСА_1 . В 22 год. 53 хв. 09 серпня 2024 року в поле зору відеокамери потрапляє автомобіль Ford моделі Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , з спеціально облаштованим причепом для перевезення ВРХ, який порожній. Автомобіль проїхав по вул. Гірська в напрямку вул. Краєвидна, що в с. Ставниця. О 22 год. 57 хв. на мотоциклі рухається особа чоловічої статті, а за нею рухається вказаний автомобіль. (Т. 1 а.с. 203-215);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 вересня 2024 року, згідно якого ОСОБА_11 під № 3 ( ОСОБА_8 ) впізнав особу жіночої статі, яка перебувала під час продажу 3 корів та 1 бика та при передачі коштів (Т. 1 а.с. 217-220);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 вересня 2024 року, згідно якого ОСОБА_11 під № 4 ( ОСОБА_7 ) впізнав особу чоловічої статі, який продав йому 3 корів та 1 бика та отримав кошти за худобу (Т. 1 а.с. 221-224);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 вересня 2024 року, згідно якого ОСОБА_20 під № 2 ( ОСОБА_7 ) впізнав особу чоловічої статі, який продав 3 корів та 1 бика та отримав кошти за худобу (Т. 1 а.с. 226-229);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 вересня 2024 року, згідно якого ОСОБА_20 під № 1 ( ОСОБА_8 ) впізнав особу жіночої статі, яка перебувала під час продажу 3 корів та 1 бика та при передачі коштів (Т. 1 а.с. 230-233).

Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене групою осіб, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим суд, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних, розмір та кількість викраденого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , є щире каяття та визнання винуватості.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є рецидив злочинів.

Активне сприяння розкриттю злочину означає надання особою допомоги у встановленні таких обставин справи, які невідомі органу досудового розслідування.

Натомість таких невідомих обставин обвинувачений не повідомив, всі докази на підтвердження вини були отримані без його жодних активних дій для розкриття злочину, окрім тих відомостей, які були отримані під час проведення слідчих дій, обвинувачений не повідомив жодних інших відомостей.

Також встановлено, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вже у 8-ме, внаслідок чого має значний кримінальний досвід, за вчинення крадіжок йому призначалися як покарання з випробуванням, так і у вигляді реального позбавлення волі, маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, продовжує вчиняти нові кримінальні правопорушення в умовах воєнного стану, внаслідок повномасштабної збройної агресії РФ проти України та українського народу в цілому, численних злочинів держави-терориста, тотального насильства, масових вбивств та руйнувань, на ґрунті ведення антисоціального способу життя, сам є антисоціальною особистістю, що свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте небажання безповоротно відмовитися від злочинного способу життя і стати на шлях виправлення і перевиховання, тому неможливо досягти мети покарання у виді кари, виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень без ізоляції його від суспільства, оскільки кримінальні правопорушення і сам обвинувачений за наведених обставин становлять підвищену суспільну небезпеку.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного ОСОБА_7 , позицію сторони обвинувачення та сторони захисту щодо призначення покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, високі рівні ризику вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства, а також ту обставину, що обвинувачений за час досудового розслідування та судового розгляду мав можливість відшкодувати скоєну шкоду, але не зробив цього, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області 22 травня 2024 року звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2021 року, умовно-достроково на 9 місяців 24 дні від подальшого відбування покарання, як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом. Останнім днем відбування покарання засудженим ОСОБА_7 вважати день його передачі підрозділу Національної гвардії України для супроводження до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року, при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. У разі, коли особа була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання (пункт 26 згаданої Постанови ПВСУ). Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК).

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком, ОСОБА_7 на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом складання невідбутих покарань за попереднім вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України (невідбутий строк покарання 9 місяців 24 днів), слід частково приєднати невідбуте покарання, та остаточне покарання, за правилами ст. 71 КК України, слід визначити у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

14 серпня 2024 року ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якої було продовжено ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2024 року.

Згідно повідомлення ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» № 10535 від 11 жовтня 2024 року, ОСОБА_7 10 жовтня 2024 року звільнений з установи на підставі внесеної застави у розмірі 181 680 гривень.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк основного покарання зарахувати строк досудового тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 в період з 14 серпня 2024 року по 10 жовтня 2024 року із розрахунку день за день.

Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , те, що він звільнений з під варти на підставі внесеної застави, немає необхідності застосовувати запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , є щире каяття та визнання винуватості.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_8 є особою раніше не судимою, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (Т. 1 а.с. 245), за час проживання на території Меджибізької селищної ради зарекомендувала себе з позитивної сторони, нарікань та скарг із сторони жителів не надходило. Випадків негативної поведінки, порушення громадського порядку ніколи не було. Порядна та відповідальна, спиртними напоями не зловживає (Т. 1 а.с. 246). Окрім того, ОСОБА_8 має на утриманні неповнолітню доньку (копія Свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 Т. 1 а.с. 240).

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винної ОСОБА_8 , позицію сторони обвинувачення та сторони захисту щодо призначення покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку призначити обвинуваченій ОСОБА_8 , покарання в мінімальній межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням відповідних обов`язків визначених п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 17 вересня 2024 року до обвинуваченої ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання в період з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. Строк дії запобіжного заходу було продовжено ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2024 року. Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_8 , та те, що строк запобіжного заходу закінчився 04 січня 2025 року, суд приходить до висновку, що не має необхідності застосовувати запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов

Потерпілим ОСОБА_10 подано до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у сумі 90 000 грн.

Положеннями частин 1, 5 статті 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При цьому, вирішуючи цивільний позов суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Згідно зі ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Відповідно до п.7 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2011 року № 15 кошти, внесенні як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу» від 11.01.2012 року №15 застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Так, згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому, застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Згідно заяви ОСОБА_8 від 25 червня 2025 року, вона не заперечує проти стягнення судових витрат та суми цивільного позову зі сплаченої суми застави.

Вказане є підставою для прийняття судом рішення про звернення судом застави на користь потерпілого як відшкодування матеріальної шкоди за його вимогою про солідарне стягнення з обвинувачених зазначеної шкоди.

При цьому, як вбачається з матеріалів цивільної справи та матеріалів кримінального провадження, потерпілому ОСОБА_10 (позивачу за цивільним позовом) завдано майнової шкоди на суму 83 949 гривень. Оскільки жодних доказів про завдання майнової шкоди у 90 000 гривень потерпілим не надано, як і не заявлено про відшкодування моральної шкоди, тому позов підлягає задоволенню частково на суму 83 949 гривень.

Під час перебування під заставою ОСОБА_7 умови запобіжного заходу не порушував, тому суд вважає за можливе повернути решту грошових коштів, після погашення цивільного позову, в розмірі 97 731,00 гривня (181 680 грн. 83 949 грн.), заставодавцю ОСОБА_21 .

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 81 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк основного покарання зарахувати строк досудового тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 в період з 14 серпня 2024 року по 10 жовтня 2024 року із розрахунку день за день.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На ОСОБА_8 покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

три металеві кілки, довжиною кожен з яких 102 см. діаметром 14 мм.; три металеві ланцюги два з яких довжиною 10 м. 10 см., та один довжиною 9 м. 20 см., які поміщено до поліетиленового мішку білого кольору до якого приєднано бирку з пояснювальним надписом та підписами учасників огляду, - після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_10 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року (справа №678/1181/24, провадження № 1-кс-678-331/24).

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити, солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , частково на суму 83 949 гривень.

Частину грошових коштів, в сумі 83 949 гривень, внесені в якості застави 10 жовтня 2024 року, що зараховані на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, за розпорядженням заставодавця ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили, стягнути на рахунок потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рахунок відшкодування позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Частину грошових коштів, в сумі 97 731,00 гривня, внесені в якості застави 10 жовтня 2024 року, що зараховані на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Хмельницькій області - повернути заставодавцю ОСОБА_8 (паспорт серія НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ), після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1