МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року Справа №370/2914/21

Провадження № 1-кп/370/132/25

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в селищі Макарові Київської області кримінальне провадження № 0001134 від 16 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше судимий Макарівським районним судом Київської області вироком від 27.10.2020

за частиною третьою статті 185, частиною першою статті 185, частиною другою статті 185, статтею 70 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, у вчиненні кримінального правопорушень, визначених частиною першою статті 162, частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 засуджений вироком Макарівським районним судом Київської області від 27 жовтня 2020 року за частиною третьою статті 185, частиною першою статті 185, частиною другою статті 185, за статтею 70 Кримінального кодексу України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив нові умисні кримінальні правопорушення.

Так, 15 червня 2021 року, ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна з будь-якого домоволодіння, йшов по АДРЕСА_2 та вирішив вчинити крадіжку з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає родина Журавель.

Цього ж дня, для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , порушуючи статтю 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, переліз через паркан на подвір`я за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до вікна веранди житлового будинку, руками вийняв скло з вікна, через яке проник в середину будинку. З корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 700 грн, які належали ОСОБА_5 . Після чого, залишив територію домоволодіння, викраденими грошима розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 700 грн.

Крім того, 10 серпня 2021 року ОСОБА_4 прийшов до території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_6 та зайшов через центральний вхід на територію домоволодіння. Коли ОСОБА_6 не вийшов до обвинуваченого, як той його декілька разів покликав, ОСОБА_4 вирішив вчинити крадіжку будь-якого чужого майна з житлового будинку ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 10 серпня 2021 року, близько 12 години 15 хвилин, порушуючи статтю 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, підійшов до вхідних дверей будинку, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, відчинив вхідні двері будинку, які були не закриті й проник у житло.

Продовжуючи свої злочинні дій, ОСОБА_4 пройшов до спальної кімнати будинку, де побачив, що на ліжку спав ОСОБА_6 й на столику біля ліжка лежав мобільний телефон марки «Nokia Lumia 635» білого кольору, який ОСОБА_4 вирішив викрасти разом із зарядним пристроєм до нього.

Одразу з прямим умислом, з корисливих мотивів ОСОБА_4 таємно викрав зі столика в спальній кімнаті будинку мобільний телефон марки «Nokia Lumia 635» вартістю

675 грн, в якому була встановлена SIM карта мобільного оператору «Vodafone UA» вартістю 52 грн та заводський зарядний пристрій до цього телефону вартістю 65 грн. З викраденими речами на загальну суму 792 грн ОСОБА_4 вийшов із території домоволодіння, тобто розпорядився викраденим на власний розсуд.

Також, 23 серпня 2021 року, ОСОБА_4 , порушуючи статтю 30 Конституції України, якою кожному гарантується недоторканість житла, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, незаконно, з прямим умислом, з метою скоєння протиправних дій, проник до житлового будинку ОСОБА_7 , що розташований за адресою: АДРЕСА_5 .

Оскільки сума викраденого майна є недостатньою для притягнення до кримінальної відповідальності за фактом крадіжки, тим самим ОСОБА_4 незаконно порушив недоторканність житла зазначених осіб, що є кримінально караним діянням за частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України.

Ураховуючи той факт, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України, згідно з частиною другою статті 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії кримінальних проступків, а з дати вчинення зазначених кримінальних проступків на час розгляду минуло більше, ніж три роки, у судовому засіданні суд поставив на обговорення питання стосовно звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в частині інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України, та закриття кримінального провадження в цій частині на підставі пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Водночас, суд роз`яснив обвинуваченому приписи пункту 2 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України, згідно з яким особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні погодився на звільнення його від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України на підставі пункту 2 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України та на закриття кримінального провадження відносно нього в цій частині.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в частині інкримінованого йому кримінального проступку, визначеного частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 2 частини другої статті 49 Кримінального кодексу України та проти закриття кримінального провадження в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 285 Кримінального процесуального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 Кримінального кодексу України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Приписами статті 49 Кримінального кодексу України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це визначений статтею 49 Кримінального кодексу України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 № 665/2387/14-к, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил частини першої статті 49 Кримінального кодексу України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Пунктом 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із частиною другою статті 285 Кримінального процесуального кодексу України, особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Відповідно до частини третьої статті 288 Кримінального процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом роз`яснив обвинуваченому наслідки такого закриття, а також те, що підстава з якої обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою, а закриття кримінального провадження із вказаної підстави не означає, що обвинувачений буде виправданий у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень статті 49 Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування та суду.

Ураховуючи наведене, отримавши згоду обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в частині його обвинувачення за частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 49, частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України, статтею 284, 285 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, визначеною частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 2 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001134 від 16 червня 2021 року в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, визначеного частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України закрити у зв`язку зі спливом строків притягнення особи до кримінальної відповідальності на підставі пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України

Речові докази: спецпакет № 5347703 зі слідами папілярних узорів та первинним пакування до висновку експерта № СЕ-19/111-21/41096-Р; спецпакет № 5347704 з дактилокартою та первинним пакуванням до висновку експерта № СЕ-19/111-21/41096-Р залишити у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1