У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Березанського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорноморка Очаківського району Миколаївської області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого за ч. 1 ст. 249 КК України,

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2025 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

Покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня постановки його на облік органом пробації.

Задоволено цивільний позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) та стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави заподіяну ним шкоду внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сумі 839 494 грн. 00 коп.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, ст. ст. 96-1 та 96-2 КК України застосовано спеціальну конфіскацію, якою ятер довжиною 14,40 м, висотою крила 60 см., висотою бочки (кільця) 50 см., вічко 7 мм. 1 од.; - водні біоресурси, а саме: риба видів Атерина піщана 6 970 особин, бички 460 особин та тараня 1 особина, передані на зберігання начальнику відділу державного екологічного нагляду (контролю) біоресурсів морської акваторії Миколаївської області Управління державного екологічного нагляду (контролю) біоресурсів старшому державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) ОСОБА_8 - конфісковано в дохід держави.

Короткий зміст клопотання.

Захисник ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку Березанського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2025 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала клопотання.

Апелянт зазначив, що проголошення оскаржуваного вироку від 20.05.2025 відбулося за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вказав, що копія вироку направлена судом на поштову адресу ОСОБА_6 04.06.2025, та отримана обвинуваченим 09.06.2025. Тому, на думку захисника, строк на апеляційне оскарження слід рахувати саме з моменту отримання вироку 09.06.2025, останнім днем подання апеляційної скарги є, на його думку, 09.07.2025. Просить врахувати, що відсутність повного тексту вироку перешкоджало реалізації права на його апеляційне оскарження, що свідчить про пропущення строку на апеляційне оскарження із поважних причин.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 395 КПК України, яка встановлює порядок і строки апеляційного оскарження, апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції може бути подано протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Частина 3 цієї ж статті передбачає, що у випадку, коли вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З огляду на зазначені вимоги закону, під час розгляду клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Березанського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2025 року, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість цього клопотання, з огляду на наступне.

З журналу судового засідання, а також аудіо-відеозапису судового засідання з ЄСІТС вбачається, що 20.05.2025 відбулося судове засідання за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , в режимі ВКЗ з приміщенням Очаківського міськрайонного суду, де перебували обвинувачений та прокурор. Під час даного судового засідання проведено судові дебати та надано останнє слово обвинуваченому.

20.05.2025 о 13:22 головуючий оголосив присутнім у залі судового засідання про вихід до нарадчої кімнати, повідомивши, що проголошення рішення відбудеться не раніше ніж через дві години.

Після виходу з нарадчої кімнати в той же день, 20.05.2025 о 16:21, суддею проголошено вирок.

При цьому, в залі судового засідання обвинувачений не перебував (а.с. 123-124).

Обвинувачений під час розгляду клопотання захисника в суді апеляційної інстанції підтвердив, що перед виходом до нарадчої кімнати суддя повідомив, що рішення суду буде проголошено приблизно через 2 години.

З наведеного вбачається, що обвинувачений був присутній у залі судового засідання 20.05.2025, після надання йому останнього слова був повідомлений про те, що рішення буде проголошено саме 20.05.2025.

Захисник стверджує, що обвинувачений ОСОБА_6 не був присутній саме при проголошенні судового рішення. Проте, ОСОБА_6 на власний розсуд скористався своїм правом не бути присутнім під час проголошення судового рішення.

Разом з тим, зважаючи на те, що вирок було ухвалено з викликом обвинуваченого, який був присутній під час судового розгляду, з огляду на те, що ОСОБА_6 не перебував під вартою (до нього взагалі запобіжний захід під час досудового розслідування не обирався), то строк на апеляційне оскарження для такої особи обраховується відповідно до п.1 ч. 2 ст. 395 КПК України і складає тридцять днів із дня проголошення судового рішення.

Як слідує з інформації ЄДРСР, оскаржуваний вирок надіслано до реєстру 20.05.2025, тобто в день його ухвалення, та оприлюднено 22.05.2025.

Колегія суддів також наголошує, що копія судового рішення надіслана ОСОБА_6 як учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, 22.05.2025 (а.с. 128). Тобто, судом дотримано вимоги ч.8 ст. 376 КПК України.

За таких обставин, строк на апеляційне оскарження вироку сплив 20.06.2025. Разом з тим, у період до 20.06.2025, у передбачений законом строк, обвинувачений та його захисник не скористалися правом на апеляційне оскарження вироку.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно наданим до апеляційної скарги матеріалам, зокрема ордеру про надання правової допомоги, адвокат ОСОБА_7 діє в інтересах ОСОБА_6 на підставі договору про надання правової допомоги від 28.05.2025, що він підтвердив у своїх доводах, наведених у клопотанні.

На думку захисника, строк на апеляційне оскарження спливав 09.07.2025, оскільки копію оскаржуваного вироку ОСОБА_6 отримав 09.06.2025. Проте, ці доводи апелянта не відповідають вимогам закону, оскільки відповідно п.1 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачено право на апеляційне оскарження вироку протягом тридцяти днів саме із дня його проголошення.

З наведених вище даних щодо встановлених обставин проголошення вироку вбачається, що хоча ОСОБА_6 не був присутнім під час проголошення вироку 20.05.2025 о 16:21, але для нього було передбачувано, що вирок буде проголошений саме у цей день, оскільки перед виходом до нарадчої кімнати суддя повідомив про приблизний час проголошення вироку саме 20.05.2025.

Про те, що зі змістом вироку ОСОБА_6 був обізнаний ще до отримання копії вироку, свідчить його звернення до захисника та укладання договору про надання правової допомоги між обвинуваченим ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 ще 28.05.2025.

Тобто, як у засудженого, так і захисника, було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та подання до суду апеляційної скарги в інтересах обвинуваченого до спливу строку на апеляційне оскарження вироку.

Разом з тим, з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи до суду першої інстанції захисник звернувся лише 07.07.2025 (надійшло до суду 15.07.2025), тобто вже поза межами строку на апеляційне оскарження вироку суду, який сплив 20.06.2025.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема, у рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів наголошує, що хоча при оголошенні оскаржуваного вироку обвинувачений ОСОБА_6 дійсно не був присутній, однак для нього як для особи, який не перебував під вартою та за його участю відбувся судовий розгляд, він мав можливість дізнатись одразу з наступного дня про результат розгляду справи щодо нього та про зміст ухваленого вироку, та протягом встановленого законом строку звернутися до захисника (цим правом він скористався 28.05.2025) та в строк до 20.06.2025 включно подати апеляційну скаргу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

Колегія суддів також враховує рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі "Устименко проти України", де Суд зазначив, що безпідставне поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Такі ж засади випливають і з реалізації норм національного процесуального законодавства, які регламентують порядок поновлення строку на апеляційне оскарження, що узгоджуються з правовими позиціями ЄСПЛ, які сформульовані, зокрема, в рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", де у п. 41 цього рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. При цьому, суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими і від судів вимагається вказувати підстави такого поновлення.

Приймаючи рішення, колегія суддів дійшла висновку, що ані обвинувачений, ані його захисник, не навели поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження повинні бути наведені докази на підтвердження наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного оскарження судового рішення у визначений законом строк.

На переконання колегії суддів, посилання апелянта на ту обставину, що оскаржуваний вирок було отримано обвинуваченим ОСОБА_6 09.06.2025 та з цього дня, на його думку, має обчислюватись строк на апеляційне оскарження вироку, не ґрунтуються на вимогах закону (ч. 2 ст. 395 КПК України), та не може слугувати підставою для поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, оскільки навіть з моменту отримання копії оскаржуваного вироку, у обвинуваченого було достатньо часу для укладення договору з адвокатом та подачі апеляційної скарги у передбачений законом строк, яким він не скористався, а інших обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку, апелянтом не наведено.

Відтак, з огляду на відсутність доказів про існування об`єктивних перешкод для реалізації права на оскарження судового рішення у передбачений кримінальним процесуальним законом строк, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження.

Оскільки клопотання захисника задоволенню не підлягає, подана апеляційна скарга на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України підлягає поверненню апелянту.

Керуючись статтями 117, 376, 395, 399, 426 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Березанського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2025 року щодо ОСОБА_6 .

Повернути захиснику ОСОБА_7 апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3