Єдиний унікальний номер 722/1284/25
Номер провадження 1-кп/722/113/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 25.03.2025 року, відносно ОСОБА_4 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 25.03.2025 року, приблизно о 16 год. 40 хв. прийшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який на праві власності належить ФОП ОСОБА_7 , та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де у останнього виник злочинний умисел на пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

У зв`язку із цим, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, що є загально-небезпечним, розуміючи, що своїми діями створює реальну небезпеку для продавця ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 25.03.2025 року, приблизно о 16 год. 40 хв., використовуючи заздалегідь підготовлену легкозаймисту речовину, облив нею прилавки, що розташовані в приміщенні магазину, на яких був розміщений товар, після чого свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі, за допомогою сірників, які приніс із собою, підпалив розлиту легкозаймисту речовину, заподіявши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду внаслідок повного знищення приміщення магазину, товару та побутової техніки у приміщенні магазину, за адресою: АДРЕСА_1 у загальному розмірі 2000000 гривень

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 проведено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку експерта №213 від 22.02.2024 року встановлено, що ОСОБА_4 на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 теж виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи характер та ступінь вираженості наявних клінічних симптомів, а також ступінь їх небезпечності відносно себе та оточуючих, ОСОБА_4 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в спеціальний лікувальний заклад із суворим наглядом з наданням психіатричної допомоги з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, та на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений змішаний тип дефекту, за своїм психічним станом він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто є неосудним у відповідності до ч.2 ст.19, п.1 ч.1 ст.93 КК України, останній потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в спеціальний лікувальний заклад із суворим наглядом з наданням психіатричної допомоги з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , оскільки вказані в клопотанні обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, як і те, що дійсно ОСОБА_4 скоїв зазначене в клопотанні суспільно-небезпечні діяння, передбачене ч.2 ст.194 КК України.

Особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, свою вину у вчиненому визнав та не заперечував проти заявленого клопотання.

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_9 , не заперечував проти заявленого клопотання.

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення розгляду даного клопотання без його присутності, не заперечує щодо задоволення даного клопотання.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про проведення розгляду даного клопотання без її присутності, не заперечує щодо задоволення даного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд доходить таких висновків.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України підтверджуються зібраними по справі доказами, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000100 від 25.03.2025 року;

- протоколом огляду місця події від 25.03.2025 року з фототаблицями;

- копією договору дарування земельної ділянки та розташованого на ній торговельного центру від 18.09.2024 року, копіями витягів з державного реєстру речових прав та копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку;

- копією Технічного паспорту, виготовленого 08.06.2024 року;

- протоколом огляду місця події від 25.03.2025 року з фототаблицями;

- постановою про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 25.03.2025 року та квитанціями про отримання на зберігання речових доказів, вилучених строною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження за №3360;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.03.2025 року;

- інформація про особу, ОСОБА_4 ;

- постановою про залучення законного представника підозрюваного від 26.03.2025 року;

- постановою про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 25.03.2025 року;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 25.03.2025 року

- протоколами про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 26.03.2025 року;

- протоколом огляду (відео за 25.03.2025 року із відображенням вчинення протиправних дій ОСОБА_4 ) від 12.05.2025 року;

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 12.05.2025 року;

- висновком експерта за результатами судової психіатричної експертизи №721 від 13.05.2025 року;

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 13.05.2025 року №721 ОСОБА_4 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений змішаний тип дефекту, за своїм психічним станом він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто є неосудним. На період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи характер та ступінь вираженості наявних клінічних симптомів у підозрюваного, а також ступінь їх небезпечності щодо себе та оточуючих, ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в спеціальний лікувальний заклад із суворим наглядом з наданням психіатричної допомоги з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь..

З огляду на наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України за обставин, викладених у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, проте вчинив це діяння у стані неосудності, так як страждав на момент вчинення суспільно небезпечного діяння та страждає на теперішній час психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, з вираженим змішаним типом дефекту.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі статтею 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є: надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч.4 ст.503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» передбачено, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Оскільки у стані неосудності особа не здатна розуміти своїх дій та керувати ними, а мета і мотив, які особа має чітко усвідомлювати, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину за наявності такого стану відсутні, то встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. У такому випадку юридична оцінка суспільно небезпечного діяння повинна надаватися, виходячи з фактичних обставин скоєного діяння та наслідків, що настали.

При цьому, суд звертає увагу на те, що суспільна небезпека діяння, вчиненого в стані неосудності, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, має оцінюватись за загальними критеріями - характером і ступенем з урахуваннях всіх вищезазначених елементів, які їх визначають (характером суспільних відносин, на які діяння посягає, об`єктивними ознаками діяння, а саме місцем, часом, обстановкою, способами й засобами його вчинення, знаряддям, кількістю осіб, характером суспільно-небезпечних наслідків, інтенсивністю посягання, видом і розміром шкоди, яка заподіюється діянням охоронюваним кримінальним законом суспільним відносинам чи ставить їх під загрозу реального заподіяння такої шкоди) (правова позиція, викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі №761/37225/20 (провадження №51-321кмо22).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Визначаючи тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Відповідно до роз`яснень п.п. 5, 15 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», розглядаючи справи про застосування примусових заходів медичного характеру, суди повинні враховувати, що такі заходи, як надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним, посиленим або суворим наглядом, передбачені ст. 94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння (злочини) в стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними. Судам потрібно мати на увазі, що тимчасовий розлад психічної діяльності особи, який позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, що настав після вчинення злочину (як до постановлення вироку, так і під час відбування покарання), також може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру, а суд при визначенні виду психіатричного закладу, в який слід помістити психічно хворого, має виходити як з його психічного стану, так і характеру скоєного ним суспільно-небезпечного діяння.

Таким чином та на підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_4 вищезазначеного суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, скоєного ним у стані неосудності, який виключає можливість застосування покарання, оскільки останній на момент вчинення вказаного діяння та на теперішній час, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати своїх дій (бездіяльності) та керувати ними.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що вінв силу ст..89 КК України раніше не судимий, не працює, неодружений, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний перепіг вираженим змішаним типом дефекту, має постійне місце реєстрації та проживання, а також характеризується за час проживання в м.Сокиряни з негативної сторони.

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України, до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Нормами ч.5 ст.94 КК України, передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суровим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Визначаючи ОСОБА_4 вид примусового заходу медичного характеру, суд враховує дані висновку судово-психіатричного експерта, ступінь тяжкості вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, а також ступінь небезпечності психічно хворого ОСОБА_4 як для себе, так і для інших осіб, який у період правопорушення страждав і зараз страждає на хронічне психічне захворювання у формі психічного розладу у формі шизофренії, параноїчної.

Тому суд, виходячи з конкретних обставин справи, вважає, що ОСОБА_4 потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Речовими доказами згідно постанови старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 25.03.2025 року є: два молотки, які опечатано в паперову коробку, два кухонні ножі в пластикових чохлах, які опечатано в паперову коробку, одна порожня пластикова пляшка із наліпкою на якій наявний надпис «розчинник», яку опечатано в паперову коробку, одна порожня пластикова пляшка із наліпкою на якій наявний надпис «білизна», яку опечатано в паперову коробку; згідно постанови старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 25.03.2025 року є мобільний телефон «самсунг», який було опечатано в сейф пакет PSP3234741 та згідно постанови старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 12.05.2025 року є DVD-R диск, на якому записано три відео файли, які підписані «Video at 14.40.31» розміром 31708 КБ, «Video at14.40.32» розміром 6285 КБ та «Video at14.40.33» розміром 2204 КБ

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 92-94 КК України, ст.ст.511-513, 516 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 25.03.2025 року, відносно ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 27.03.2025 року арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на: один молоток, який опечатано в паперову коробку, один молоток, який опечатано в паперову коробку, один кухонний ніж в пластиковому чохлі, який опечатано в паперову коробку, один кухонний ніж в пластиковому чохлі, який опечатано в паперову коробку, одну порожню пластикову пляшку із наліпкою на якій наявний надпис «розчинник», яку опечатано в паперову коробку, одну порожню пластикову пляшку із наліпкою на якій наявний надпис «білизна», яку опечатано в паперову коробку, мобільний телефон «самсунг», який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 .

Речові докази в кримінальному провадженні після набрання ухвалою законної сили, а саме:

- один молоток, який опечатано в паперову коробку, один молоток, який опечатано в паперову коробку, один кухонний ніж в пластиковому чохлі, який опечатано в паперову коробку, один кухонний ніж в пластиковому чохлі, який опечатано в паперову коробку, одну порожню пластикову пляшку із наліпкою на якій наявний надпис «розчинник», яку опечатано в паперову коробку, одну порожню пластикову пляшку із наліпкою на якій наявний надпис «білизна», яку опечатано в паперову коробку, передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області (квитанції: номер книги обліку речових доказів 150, порядковий номер 3360 від 27.03.2025 року) - знищити;

- мобільний телефон «самсунг», який передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області та який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , повернути власнику.

- DVD-R диск, на якому записано три відео файли, які підписані «Video at 14.40.31» розміром 31708 КБ, «Video at14.40.32» розміром 6285 КБ та «Video at14.40.33» розміром 2204 КБ, залишити при матеріалах кримінального провадження №0000100 від 25.03.2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: