Справа № 296/7912/25
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні №0000537 від 28.05.2025,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

1.1. 22.07.2025 слідчий СВ УСБУ в Житомирській області за погодженням з прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням, в якому просив продовжити строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на 60 днів без визначення розміру застави.

1.2. У клопотанні вказується, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 28.05.2025, з підстав того, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22 год. 15 хв. 27.05.2025, громадяни України ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи наслідки своїх кримінально-протиправних дій та бажаючи їх настання, в період дії особливого періоду в Україні, за допомогою загальнодоступного Інтернет ресурсу з обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», використовуючи невстановлену слідством групу, створену невстановленою слідством особою, вступили в злочинну змову з невстановленою слідством особою (надалі в тексті куратор), яка за грошову винагороду запропонувала здійснити підпал автомобілів на території м. Бердичева, Житомирської області, що використовуються представниками Збройних Сил України чи інших військових формувань Сил оборони України, на що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 погодилися, при цьому усвідомлювали, що виконання таких дій перешкоджатиме законній діяльності військовослужбовців Збройних Сил України чи інших військових формувань Сил оборони України.

З метою реалізації вищевказаного спільного злочинного умислу, 27.05.2025, приблизно о 22 год. 15 хв., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , на виконання вказівок куратора, приїхали на автомобілі марки «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , на автозаправну станцію « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_2 , де придбали бензин для вчинення кримінально протиправних дій.

У подальшому, цього ж дня, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , пересуваючись на автомобілі марки «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 , підшукали автомобіль марки «Renault Scenic» іноземної реєстрації, номерний знак НОМЕР_2 , в кузові темно-зеленого кольору, що був припаркований поблизу житлового будинку АДРЕСА_3 , яким користуються військовослужбовці Збройних Сил України і використовується останніми для виконання завдань під час проходження військової служби у ЗСУ, визначивши його ціллю підпалу, оскільки були упевненими у використанні даного автомобіля представниками підрозділів ЗСУ, з огляду на його маскувальне забарвлення.

Після чого, 27.05.2025 приблизно о 23 год. 50 хв., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці поблизу житлового будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи свої злочинні дії, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, облили передню частину вищевказаного автомобіля марки «Renault Scenic», номерний знак НОМЕР_2 , бензином, після чого підпалили його за допомогою запальнички та зникли з місця вчинення злочину.

Продовжуючи свої злочинні дії, 28.05.2025, в нічний час, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , пересуваючись на автомобілі марки «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 , підшукали ще один автомобіль марки «Nissan Patrol» державний номерний знак НОМЕР_3 , в кузові темно-зеленого кольору, що був припаркований поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_4 , яким користуються військовослужбовці Збройних Сил України і використовується останніми для виконання завдань під час проходження військової служби у ЗСУ, визначивши його ціллю підпалу, оскільки були упевненими у використанні даного автомобіля представниками підрозділів ЗСУ з огляду на його маскувальне забарвлення.

Після чого, 28.05.2025 приблизно о 00 год. 30 хв., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи свої злочинні дії, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, облили передню частину вищевказаного автомобіля марки «Nissan Patrol» державний номерний знак НОМЕР_3 , бензином, після чого підпалили його та зникли з місця вчинення злочину.

1.3. 28.05.2025 ОСОБА_5 затримано та 29.05.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

1.4. 30.05.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави, тобто до 26.07.2025.

1.5. Посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень, необхідності виконання ряду дій, а саме: детально оглянути значний об`єм інформації (близько 400 Гб), отриманої з мобільних телефонів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ; отримати висновки за результатами проведення п`яти судових молекулярно-генетичних експертиз, після чого призначити відповідне експертне дослідження, спрямоване на порівняння виявлених клітин з ядрами з клітинами з ядрами підозрюваних; отримати аналіз з`єднань мобільних телефонів, якими користуються підозрювані (відповідне доручення надане УОТЗ ГУ НП в Житомирській області) та в подальшому оглянути здобуту інформацію; здійснити тимчасовий доступ до інформації, яка становить банківську таємницю (відповідні ухвали направлені до банківських установ, відповіді щодо готовності не надходили) щодо руху коштів по банківським рахункам підозрюваних, що надасть можливість підтвердити отримання підозрюваними грошової винагороди за вчинені протиправні дії; на підставі зібраних доказів повідомити ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри, після чого прийняти кінцеве процесуальне рішення, а також продовження існування ризиків, передбачених пп. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК щодо безальтернативності запобіжного заходу, слідчий за погодженням з прокурором просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою без визначення застави.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

2.2. Прокурор та слідчий у судовому засіданні подане клопотання підтримали, надали усні пояснення аналогічні викладеним у клопотанні та просив клопотання задовольнити повністю.

2.3. Захисники підозрюваного - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, вказували на те, що ОСОБА_5 проживає з матірю та вітчимом, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, він усвідомив всі негативні наслідки, які спричинили його діяння, сприяє слідству. Крім того, ОСОБА_5 не приймав участі в другому епізоді кримінального правопорушення, у зв`язку з чим захисники просили застосувати до підозрюваного заставу у розмірі від 20 до 40 прожиткових мінімумів.

2.4. Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників.

ІІІ. НОРМИ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОЦЕСУАЛЬНОГО ПРАВА (КПК України)

3.1. Відповідно до частини 1 статті 176 КПК запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

3.2. Частиною 1 статті 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

3.3. Відповідно до частини 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

3.4. Згідно із частиною 1 статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

3.5. Згідно із пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

3.6. Частиною шостою статті 181 КПК визначено, що у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

3.7. Згідно частини 1 статті 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

4.1. Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує наступне:

(і) Обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування

4.2. Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.07.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 до чотирьох місяців, тобто до 29.09.2025.

4.3. Слідчий суддя враховує неможливість закінчити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді від 30.05.2025, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, з огляду на необхідність виконання виконання ряду дій, а саме: детально оглянути значний об`єм інформації (близько 400 Гб), отриманої з мобільних телефонів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ; отримати висновки за результатами проведення п`яти судових молекулярно-генетичних експертиз, після чого призначити відповідне експертне дослідження, спрямоване на порівняння виявлених клітин з ядрами з клітинами з ядрами підозрюваних; отримати аналіз з`єднань мобільних телефонів, якими користуються підозрювані (відповідне доручення надане УОТЗ ГУ НП в Житомирській області) та в подальшому оглянути здобуту інформацію; здійснити тимчасовий доступ до інформації, яка становить банківську таємницю (відповідні ухвали направлені до банківських установ, відповіді щодо готовності не надходили) щодо руху коштів по банківським рахункам підозрюваних, що надасть можливість підтвердити отримання підозрюваними грошової винагороди за вчинені протиправні дії; на підставі зібраних доказів повідомити ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри, після чого прийняти кінцеве процесуальне рішення.

(іі) Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

4.5. Зі змісту повідомлення про підозру від 29.05.2025 слідує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

- ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

4.6. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Європейської Конвенції передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

4.7. Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, які вказують на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що стверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 28.05.2025, згідно з якими зафіксовано спалений автомобіль марки «Renault Scenic», номерний знак НОМЕР_2 , що на момент огляду перебував за адресою: АДРЕСА_3 , який вилучено до Бердичівського РВ ГУНП в Житомирській області; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.05.2025, який показав що 27.05.2025 близько 23 години 30 хвилин, йому зателефонував сусід на ім`я ОСОБА_11 та повідомив, що горить автомобіль марки марки "Renault" моделі "Ja-Megane Scenic", номерний знак НОМЕР_2 , який йому пригнав волонтер ОСОБА_12 на зберігання та подальшої передачі військовим ЗСУ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.05.2025, який показав, що 27.05.2025 близько 23 години 30 хвилин побачив у вікно що горить автомобіль «Renault Scenic» його сусіда ОСОБА_10 та повідомив про це останнього; протоколом огляду від 28.05.2025 сторінки мережі «Фейсбук» волонтера ОСОБА_14 та довідкою Громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_4 », якими підтверджується факт належності автомобіля марки "Renault" моделі "Ja-Megane Scenic", номерний знак НОМЕР_2 , зазначеній громадській організації; протоколом огляду місця події від 28.05.2025, згідно з якими зафіксовано спалений автомобіль марки марки «Nissan» моделі «Patrol», державний номерний знак НОМЕР_3 , що на момент огляду перебував за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 28.05.2025, який повідомив, що будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_4 , отримав в користування від громадської організації «Єдина Спільна Справа» автомобіль марки «Nissan» моделі «Patrol», державний номерний знак НОМЕР_3 , який 28.05.2025 був підпалений; протоколом огляду від 28.05.20225 відеозапису з камер відео фіксації приміщення заправки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в ході якого о 22 год. 16 хв. 27.05.2025 на території заправки зафіксовано автомобіль марки Ауді сріблястого кольору та трьох осіб, один з яких з багажника дістає каністру та ставить її працівнику заправки, двоє інших, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебувають в приміщенні заправки на касі та оплачують за пальне; протоколом огляду від 28.05.2025 відеозапису з камери відео фіксації з приміщення магазину ФОП « ОСОБА_16 », в ході якого зафіксовано момент здійснення підпалу автомобіля марки «Nissan» моделі «Patrol» державний номерний знак НОМЕР_3 та двох осіб, які біжать в бік від даного автомобіля; протоколом огляду місця події від 28.05.2025, в ході якого зафіксовано автомобіль марки Ауді модель А6, д.н.з. НОМЕР_1 , належний вітчиму ОСОБА_5 , який 27.05.2025 перебував на заправці ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 28.05.2025, яка в ході допиту розповіла про відомі їй обставини вчинення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 підпалів автомобілей та релейних шаф; висновком експерта № КСЕ-19/106/10009 від 13.06.2025 за результатами проведення комплексної дактилоскопічної експертизи й експертизи матеріалів, речовин та виробів, згідно якого у вилученій під час огляду місця події 28.05.2025 по вул. Гостинній м. Бердичеві полімерній пляшці з етикеткою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » міститься нафтопродукт змінений бензин; висновком експерта № СЕ-19/106-25/10262-ПТ від 18.06.2025 за результатами проведення судової пожежно-технічної експертизи, згідно якого причиною виникнення пожежі 27.05.2025 автомобіля марки "Renault" моделі "Ja-Megane Scenic" є занесення стороннього джерела запалювання; висновком експерта № СЕ-19/106-25/11557-ПЧ від 07.07.2025 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, згідно якого рукописний текст на аркуші паперу формату А4, виявленому та вилученому в ході огляду місця події 28.05.2025, за адресою: АДРЕСА_5 виконаний ОСОБА_9 ; протоколом огляду від 08.07.2025, яким зафіксовану значну схожість рукописних написів, наявних на вищезгаданому аркуші паперу А4 та на папері, який демонструє на камеру оператор відеозапису, отриманого 23.06.2025, під час проведення слідчих (розшукових) дій на території, яка перебуває під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_18 від 27.06.2025, який підтвердив значне пошкодження автомобіля марки "Renault" моделі "Ja-Megane Scenic" 27.05.2025, який після ремонту планувалося повернути на фронт для потреб бронегрупи «К-2» ЗСУ; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_19 , під час якого виявлено відеозапис підпалу військового автомобілю 27.05.2025 по АДРЕСА_3 двома особами чоловічої статі; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 04.06.2025, в ході якого останній підтвердив свою участь та участь ОСОБА_8 у вчиненні підпалів двох військових автомобілів 27.05.2025 (також за участі ОСОБА_5 ) та 28.05.2025 на замовлення невстановленої особи за грошову винагороду та повідомив інші обставини вказаної протиправної діяльності; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 09.06.2025, в ході якого останній підтвердив свою участь та участь ОСОБА_9 у вчиненні підпалів двох військових автомобілів 27.05.2025 (також за участі ОСОБА_5 ) та 28.05.2025 на замовлення невстановленої особи за грошову винагороду та повідомив інші обставини вказаної протиправної діяльності; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 09.06.2025, в ході якого останній повідомив обставини підготовки та вчинення 27.05.2025 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підпалу транспортного засобу марки "Renault" моделі "Ja-Megane Scenic", який перебував у користування ЗСУ; протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2025 за участі підозрюваного ОСОБА_8 , під час якого останній продемонстрував маршрути пересування на транспортному засобі під керуванням ОСОБА_5 , які передували підпалам ним та ОСОБА_9 транспортних засобів ЗСУ в м. Бердичеві та детально відтворив обставини підготовки та вчинення таких підпалів; протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2025 за участі підозрюваного ОСОБА_9 , під час якого останній продемонстрував маршрути пересування на транспортному засобі під керуванням ОСОБА_5 , які передували підпалам ним та ОСОБА_8 транспортних засобів ЗСУ в м. Бердичеві та відтворив обставини вчинення таких підпалів; іншими матеріалами кримінального провадження, які підтверджують факт причетності ОСОБА_5 до перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України.

(ііі) Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК

4.8. У клопотанні слідчий стверджував про наявність ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , дій, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

4.9. КПК не дає визначення ризику, але по суті ризик у розумінні КПК - це певна ймовірність того, що підозрюваний може вчинити спробу завдати шкоду досудовому розслідуванню або подальшому здійсненню правосуддя. Саме з метою запобігти можливим спробам підозрюваного завдати шкоди кримінальному провадженню й застосовується відповідний запобіжний захід.

4.10. Ризик це не абстрактне припущення, а реальна ймовірність вчинення певних дій, яка має визначатися спираючись на конкретні обставини та встановлені факти. Оцінка обставин, що вказують на існування ризику базуватись на конкретних обставинах справи та підозрюваної особи (риси особистості або поведінки особи, що вказують на існування ризику, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, наявність злочинного минулого, постійного місця проживання й роботи, усталеного способу життя, тощо). Саме на слідчого, прокурора покладається обов`язок подання доказів на підтвердження обставин, на які вони посилаються під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу (ч. 5 ст. 132 КПК).

4.11. В теорії кримінального процесуального права реалізації певного ризику умовно поділяють на чотири рівні (ступені) ймовірності: низьку, помірну; високу та дуже високу.

4.12. Обґрунтовуючи ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК) слідчий вказував лише на тяжкість злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України та покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винним.

4.13. У той час як серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти, тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (Idalov v. Russia [ВП], §145; Ilijkov v. Bulgaria, §§ 80-81). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova, § 58).

4.14. Визначаючи наявність ризику переховування підозрюваного від органу розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК), слідчий суддя враховує характер, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , ч. . 1 ст. 114-1 КК України є тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, враховує суспільну небезпечність діяння, а також відомості про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має молодий вік (20 років), постійне місце проживання у м. Бердичів. Слідчий суддя ураховує як продовження строку дії в Україні воєнного стану, так і заборону на перетин державного кордону України військовозобов`язаним особам, починаючи з 18-річного віку та відсутність обставин, які б надавали підозрюваному право на виїзд за межі України. Зазначені обставини у їх сукупності дають підстави стверджувати про наявність заявленого ризику, який на час розгляду клопотання слідчий суддя визначає таким, що має помірну ймовірність.

4.15. Обґрунтовуючи ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК), слідчий вказував, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на свідків, потерпілих з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх.

4.16. Слідчий суддя звертає увагу, що з плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою: за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань (Clooth v. Belgium, § 44).

4.17. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами ( АДРЕСА_6 ). Реальна небезпека чинення тиску на свідків могла таки бути на початку цієї справи, але вважає, що з часом вона значно зменшилася й врешті зникла зовсім (Letellier v France, § 39).

4.18. Визначаючи наявність ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК), слідчий суддя враховує, що хоча дійсно за правилами КПК діє принцип безпосередності дослідження, однак з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_5 , його молодого віку, роду занять, відсутність впливового місця в суспільстві, слідчий суддя вважає, що заявлений ризик є низьким.

4.19. Обґрунтовуючи ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінального правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК), слідчий вказував на те, що підозрюваний перевіряється на причетність до вчинення інших кримінальних правопорушень та перебуваючи на волі може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення.

4.20. Разом з тим, відповідно до практики ЄСПЛ хоча наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин ( АДРЕСА_7 ), однак відсутність роботи або сім`ї НЕ дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (Sulaoja v. Estonia, § 64).

4.21. Визначаючи наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК), слідчий суддя вважає, що на даний час заявлений ризик є відносно помірним.

(іv) Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів

4.22. Слідчий суддя ураховує, що за приписами ч. 6 ст. 176 КПК під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

4.23. Отже, з урахуванням доведеності стороною обвинувачення наявності 1) обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; 2) деяких ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а також приписів положення ч. 6 ст. 176 КПК щодо застосування виключного запобіжного заходу, слідчий суддя вважає наявними підстави для продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою строком до 22 вересня 2025 року.

4.24. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК. Тобто, для застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор повинні обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів.

4.25. Обмеження строку застосування запобіжного заходу тісно пов`язано з презумпцією невинуватості обмеження прав і свобод підозрюваної особи, що передбачає застосування відповідного запобіжного заходу, особливо позбавлення свободи, не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі (див. рішення ЄСПЛ у справах «Neumeister v. Austria,§ 4, «Jablonski v. Poland», § 83).

4.26. За змістом абзацу восьмого ч. 4 ст. 183 КПК під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 437-442 КК України.

4.27. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 19.06.2024 № 7-р(II)/2024 законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною 6 статті 176 КПК не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

4.28. Виходячи зі змісту приписів статей 3, 8, частин першої, другої статті 29, частини першої статті 55, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України Конституційний Суд України зазначив, що під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 КПК є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177, 178 КПК, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід. Отже, за частиною шостою статті 176 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід.

4.29. Визначаючи можливість / неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя ураховує наступне.

4.30. Перед застосуванням до особи певного запобіжного заходу необхідно обов`язково розглянути можливість застосування інших, більш м`яких альтернативних заходів, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається, а саме - запобігти наявному ризику або ризикам, передбаченим частиною 1 статті 177 КПК. В кожному конкретному випадку слід визначатися з метою, на досягнення якої пропонується застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід, й перевіряти, чи є обраний запобіжний захід (обмеження права) підозрюваної особи єдино можливим засобом для досягнення такої мети, чи все ж таки існують та можуть бути застосовані менш суворі заходи.

4.31. Так, у справі «Амбрушкевич проти Польщі» Європейський Суд з прав людини зазначив, що незважаючи на те, що "...про це неодноразово подавав клопотання адвокат, органи влади не розглядали можливість застосування менш суворих заходів, передбачених внутрішнім правом, хоча вони були (супроводження заявника на засідання суду поліцією, внесення застави, тощо)".

4.32. У рішенні у справі «Ігнатов проти України» від 15.12.2015 (заява № 40583/15) ЄСПЛ нагадав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися з урахуванням особливостей кожної справи; наявності підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих доводів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про зміну обраного запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

4.33. Встановлюючи порушення пункту 3 статті 5 Конвенції у вказаній справі ЄСПЛ у п. 41 рішення вказав на тривалість перебування заявника під вартою, вказівку в первинній ухвалі про обрання заявнику запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на тяжкість пред`явлених йому обвинувачень та ризик його ухилення від слідства; незмінність доводів та тверджень про ризик незаконного впливу заявника на хід розслідування; використання судами одних й тих самих підстав для тримання заявника під вартою. Проте відповідно до пункту 3 статті 5 Конвенції обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від його тривалості, має бути переконливо продемонстроване органами державної влади. Доводи за та проти звільнення особи з-під варти, зокрема ризик, що обвинувачений може перешкоджати провадженню у справі, не можна розглядати абстрактно, вони мають підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений може переховуватися від слідства, не може оцінюватися виключно з огляду на тяжкість потенційного покарання. Слід враховувати низку інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити наявність ризику переховування від слідства та суду, або довести, що він є досить незначним, а тому не може виправдати застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду (див. рішення у справі «Строган проти України», п. 97). Суд зазначав, що ухвали про обрання та продовження строку тримання заявника під вартою були сформульовані загально й містили повторювані фрази. Суд вказав, що не вважає, що суди здійснили належну оцінку фактів, які стосувалися питання необхідності застосування такого запобіжного заходу за обставин, які склалися на відповідній стадії провадження. Крім того, з часом для продовження строку тримання заявника під вартою вимагалося більше доводів, однак суди не надавали жодного іншого обґрунтування. Крім того, суди не розглянули можливість застосування альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (див. рішення у справі «Осипенко проти України», пп. 77 і 79).

4.34. Вказане рішення ЄСПЛ має для України непересічне значення, оскільки поклало основу групі системних порушень України у подібній категорії справ, що стало 11.04.2025 предметом обговорення Верховного Суду з приводу шляхів імплементації рішень ЄСПЛ у групі справ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » і дотримання права на свободу та особисту недоторканність. Так, з 1.01. по 31.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 ухвалив 47 рішень у справах щодо України, з яких 17 рішень стосуються констатації порушень ст. 5 Конвенції. За словами Уповноваженої у справах Європейського суду з прав людини ОСОБА_20 , потенційно значної кількості порушень можна було б уникнути за умови повного врахування висновків та дотримання всіх основоположних стандартів ЄСПЛ.

4.35. Слідчий суддя вважає, що з урахування встановлених у даній справі обставин на підставі наданих стороною обвинувачення доказів, а саме низької ймовірності настання ризику, передбаченого, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК та помірної ймовірності ступеня ризику, передбаченого, п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК, незастосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, призведе до порушення пункту 3 статті 5 Європейської конвенції з прав людини, що може бути встановлено ЄСПЛ у разі звернення підозрюваного та/або його захисників з відповідною скаргою до ЄСПЛ.

4.36. Отже, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК, обставин, передбачених ст. 178 КПК, недоведення стороною обвинувачення обставин, які б виправдовували безальтернативність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя продовжуючи строк тримання підозрюваного під вартою, вважає за необхідне також застосувати альтернативний запобіжних захід у вигляді застави.

4.37. Вирішуючи питання про встановлення розміру застави слідчий суддя ураховує рішення у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022 (заява № 23312/15), в якому ЄСПЛ вказав, що гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (див. рішення у справі Gafа v. Malta, п.70). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим ст. 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (див. рішення у справі «Хрістова проти Болгарії», п. 111).

4.38. Визначаючи розмір застави, слідчий суддя ураховує наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, обставин, передбачених ст. 178 КПК, зокрема, молодий вік підозрюваного, його соціальний статус, міцність соціальних зав`язків, відсутності у підозрюваного значних коштів або майнових статків, слідчий суддя з урахуванням правил щодо визначення меж розміру застави, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК вважає, що саме застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладенням на підозрюваного ряду процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК є достатньою для запобігання реалізації встановленим ризикам та забезпечення дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки, оскільки можлива перспектива втрати такого розміру застави а також вжиття заходів проти підозрюваного у випадку неявки підозрюваного у судове засідання, зокрема перспектива зміни запобіжного заходу на більш тяжкий, буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити підозрюваного бажання втекти.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_4 , задовольнити частково.

2. Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 22 вересня 2025 року (включно).

3. Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

4. Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок НОМЕР_5 , одержувач ІНФОРМАЦІЯ_8 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , МФО НОМЕР_7 в ДКСУ, м. Київ, з призначенням платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника, що вносить заставу та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу».

5. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

6. У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Бердичева, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування будь-яким способом з підозрюваними у кримінальному провадженні та зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, коло яких має визначити та повідомити підозрюваному слідчий у кримінальному провадженні;

- у разі наявності здати на зберігання до органів державної міграційної служби свій паспорт/паспорти для виїзду за кордон, про що документально повідомити слідчого, прокурора;

- носити електронний засіб контролю.

7. Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 22 вересня 2025 року (включно).

8. Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

9. Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

10. Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на слідчих у кримінальному провадженні № 0000537.

11. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_21