Провадження № 11-кп/824/2566/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

17 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Даною ухвалою суду задоволено клопотання ОСОБА_7 .

Звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.11.2021 року, зміненого ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22.09.2022 року, за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією майна окрім житла, - на невідбуту частину призначеного основного покарання, що становить 11 (одинадцять) місяців 18 днів позбавлення волі.

Задоволено клопотання начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» ОСОБА_9 .

Встановлено відносно ОСОБА_7 - адміністративний нагляд терміном на 1 (один) рік.

Застосовано до ОСОБА_7 , наступні обмеження: заборонити виходити з будинку (квартири) за місцем свого проживання в період часу з 23.00 год. до 06.00 год. наступного дня; заборонити перебування в розважальних закладах, де здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив; заборонити виїзд за межі населеного пункту за місцем проживання без погодження з органами Національної поліції; реєструватися в органах Національної поліції за місцем проживання один раз на місяць.

В ухвалі суду зазначено, що при вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці та виправлення.ОСОБА_7 своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення, оскільки має низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, неодноразово заохочувався адміністрацією установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці, виконання обов`язків та додержання правил поведінки, а також дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Засуджений ОСОБА_7 відбув необхідну частину покарання за вироком суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, термін такої пільги настав 01.03.2024 року. Матеріали особової справи засудженого доводять, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення і відбув необхідну частину призначеного покарання за тяжкий злочин, що становить 2/3 покарання.

Крім того, суд зазначив, що засуджений ОСОБА_7 підпадає під дію Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», у зв`язку з тим, що останній засуджений за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» відносно ОСОБА_7 .

Вважає, що висновок суду про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказує, що ОСОБА_7 засуджений 22.09.2022 року ухвалою Запорізького апеляційного суду, постановлено строк відбування покарання пом`якшити та вважати засудженим за ч. 2 ст. 307, із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна окрім житла. 13.01.2024 засуджений ОСОБА_7 прибув ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)». За час відбування покарання у вказаній установі отримав 5 заохочень, мав 14 погашених стягнень.

Зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Разом з тим, зазначає, що комісією установи 03.10.2024 засудженому задоволено у застосуванні до нього пільги, передбаченої ст. 81 КВК України, оскільки останній став на шлях виправлення, в інших пільгах, передбачених ст. 101 КВК та ст. 82 КК України відмовлено. Така поведінка засудженого не свідчить про його виправлення та бажання усунути наслідки кримінального правопорушення.

Крім того, судом першої інстанції не враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким.

Вважає, що відбутий ОСОБА_7 строк покарання хоч і формально узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 81 КК України, однак в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого, а застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним, а також засуджений не довів свого виправлення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, думку засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.11.2021 року, який змінено ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22.09.2022 року, за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією майна окрім житла.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 30.10.2020.

Кінець строку покарання - 30.10.2025.

Термін застосування ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - 01.03.2024.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідного строку покарання, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до п.п. 18, 20 розділу IV Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи державам-членам Rec(2003)22 «Про умовно-дострокове звільнення» критерії, якими повинні керуватися ув`язнені, щоби перейти до статусу умовно звільненої особи, мусять бути чіткими та конкретними. Також критерії мають бути реалістичними, оскільки треба враховувати особистість засудженого, соціальні та економічні умови, а також доступність програм реінтеграції. Критерії надання умовного звільнення слід застосовувати в такий спосіб, щоб забезпечити умовне звільнення всіх ув`язнених, які вважаються такими, що відповідають мінімальному рівню безпеки й можуть стати законослухняними громадянами.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Згідно з п. г ст. 3 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Начальник Державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про встановлення відносно засудженого ОСОБА_7 адміністративного нагляду.

Суд першої інстанції при розгляді клопотань, всупереч твердженням апелянта, ретельно та належним чином перевірив їх доводи щодо наявності підстав, передбачених ст. 81 КК України для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 . Так, судом першої інстанції під час судового розгляду було досліджено матеріали справи, заслухані думки прокурора, представника колонії та засудженого ОСОБА_7 і прийнято обґрунтоване рішення про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

При цьому, судом першої інстанції було враховано, що засуджений ОСОБА_7 станом на час розгляду клопотання відбув 2/3 частини строку покарання, тобто необхідний для умовно-дострокового звільнення строк, передбачений ч. 3 ст. 81 КК України.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 02.11.2023 року.

13.01.2023 року прибув до ДУ «Бориспільська ВК (№ 119)» для подальшого відбування покарання. Спочатку в установі засуджений характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, був працевлаштований в установі в майстерні деревообробки.

Проте, згодом змінив свою поведінку. В установі характеризується позитивно, має 5 заохочень, стягнень не має. На профілактичному обліку в установі не перебуває. На даний час в установі працевлаштований на дільниці з виготовлення малопомітних перешкод. Поставлені трудові завдання виконує якісно та вчасно. Бере активну участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками. Усвідомлює, що саме треба змінювати, бере участь в реалізації плану індивідуальної роботи. Має позитивні плани на майбутнє, бажає звільнитись умовно-достроково. Після звільнення має намір працевлаштуватись та вести законослухняний спосіб життя. Приймає активну участь у програмах та інших заходах соціально-виховного характеру, з власної ініціативи виконує роботи з благоустрою місць позбавлення волі на безоплатній основі. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Згідно висновку комісії установи, ОСОБА_7 довів своє виправлення та до нього може бути застосовано пільгу, передбачену ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 упродовж терміну відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та повністю підпадає під положення ст. 81 КК України.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно врахував позицію представника ДУ «Бориспілська виправна колонія (№119)», характеристикузасудженого, факт того, що ОСОБА_7 був засуджений за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та прийшов до правильного висновку про встановлення ОСОБА_7 адміністративного нагляду строком на 1 рік.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , суд першої інстанції належним чином не врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, поведінку засудженого, та передчасно вирішив питання про умовно-дострокове звільнення останнього, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки аналіз матеріалів даного судового провадження дозволяє дійти висновку, що у поведінці засудженого ОСОБА_7 дійсно мають місце позитивні тенденції, які у своїй сукупності доводять, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки дані про його особу, наявність позитивної характеристики та висновок комісії свідчать про наявність достатніх підстав для його звільнення умовно-достроково від відбування покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала щодо ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя