Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/4069/23
номер провадження 1-кс/695/460/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного у рамках кримінального провадження № 0000078 від 14.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2025 до суду звернувся адвокат ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000078 від 14.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що на підставі ухвали слідчого судді від 27.02.2024р., 01.03.2024р. було проведено обшук домоволодіння по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 . У вказаному домоволодінні проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . В ході проведення обшуку, серед іншого, було виявлено та вилучено мобільні телефони «Xiaomi Pocco F5» з сім-картами life, Vodafone, які були поміщені до сейф-пакету INZ2104461. Вказаний телефон належить ОСОБА_4 .. Також в ході вказаного обшуку було вилучено у ОСОБА_5 мобільний телефон «Redmi Note 11 PRO» imei: НОМЕР_1 з сім-картами life, Vodafone, які поміщені до сейф-пакету PSP2276056.

Крім вказаного на підставі ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.02.2024р., 01.03.2024р. проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_8 , та в якому проживає ОСОБА_6 .

Під час обшуку виявлено та вилучено у ОСОБА_6 , серед іншого, мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9 meil: НОМЕР_2 , іmеі2: НОМЕР_3 , поміщений до сейф-пакету №PSP2276060; а також належний ОСОБА_6 відео-реєстратор, який поміщено до сейф-пакету № INZ4004324.

Ухвалою слідчого судді від 05.03.2024р. на вказані мобільні телефони та відео-реєстратор накладено арешт, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

Разом із тим з часу вилучення вказаного майна минуло більше року, орган досудового розслідування мав можливості провести усі необхідні для кримінального провадження дії з вилученим майном. Крім того ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, а тому подальша доцільність в утриманні такого майна відсутня.

За цих підстав представник ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним клопотанням.

У судове засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх представник адвокат ОСОБА_3 не з`явились, однак останній надав суду заяву, у якій розгляд справи просив проводити за його відсутності, на задоволенні клопотання наполягав у повному обсязі.

Представник Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області не з`явився, однак від слідчої ОСОБА_9 надійшла заява, в якій остання розгляд справи просила проводити за її відсутності, проти задоволення клопотання не заперечувала, а також надавла суду для огляду матеріали кримінального провадження № 0000078 від 14.02.2023р.

Дослідивши зміст клопотання та матеріали долучені до клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000078 від 14.02.2023, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, слідчими СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000078 від 14.02.2023, за ч. 2 ст. 307 КК України.

У ході проведення слідчих розшукових дій, 01.03.2025р. проведено санкціонований обшук за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого, серед іншого, вилучено мобільні телефони «Xiaomi Pocco F5» з сім-картами life, Vodafone, які були поміщені до сейф-пакету INZ2104461 та мобільний телефон «Redmi Note 11 PRO» imei: НОМЕР_1 з сім-картами life, Vodafone, які поміщені до сейф-пакету PSP2276056.

Крім того, того ж дня, тобто 01.03.2024р. проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено, серед іншого, мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9 meil: НОМЕР_2 , іmеі2: НОМЕР_3 , поміщений до сейф-пакету №PSP2276060; а також відео-реєстратор, який поміщено до сейф-пакету № INZ4004324.

Ухвалою слідчого судді від 05.03.2024р. на вилучене в ході проведення вказаного обшуку майно накладено арешт із встановленням заборони користування та розпоряджання.

Із змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою накладення арешту на вказане майно є виключно забезпечення збереження вказаних речей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відповідно арешт майна є способом забезпечення збереження речових доказів.

Як слідує з матеріалів клопотання та не заперечується слідчим, після вилучення вказаних телефонів та відео-реєстратора та накладення на них арешту, слідчим були проведені усі необхідні слідчі дії із вказаним майном. Проведення інших слідчий дій із вказаним майном не заплановано.

При цьому у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про підозру не повідомлялись.

Отже подальше обмеження права власності є в даному випадку неспіврозмірним із завданнями кримінального провадження, а також наслідками арешту майна для третіх осіб.

За змістом ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Нормами ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що підстави, які б виправдовували подальше обмеження права власності вказаних осіб на мирне володіння, користування та розпорядження вказаним вище майном на даний час відсутні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Крім того, однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Оскільки слідчим суддею не встановлено обставин, які б обґрунтовували необхідність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаних вище мобільних телефонів та відеореєстратора, зважаючи на розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків такого арешту, слідчий суддя вважає, що встановлені в судовому засіданні обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту на даний час відпали, а тому вказаний арешт підлягає до скасування, оскільки виконав своє завдання у даному кримінальному провадженні, а підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право заявників на мирне володіння, користування, розпорядження належним майном на даний час відсутні.

Слідчим суддею не встановлено жодних вагомих підстав для збереження арешту, що накладено на наведені мобільні телефони, здійснення жодних процесуальних чи слідчих дій з вказаним речовим доказом не планується. Жодної обґрунтованої доцільності утримувати наведене майно під арештом суд не вбачає.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для подальшого обмеження прав власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном, а тому клопотання про скасування арешту підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309, 370, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного у рамках кримінального провадження № 0000078 від 14.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.03.2025 року в кримінальному провадженні відомості про яке внесено 14.02.2023 р. до ЄРДР за №0000078 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та передати законним володільцям майно, а саме:

- мобільні телефони «Xiaomi Pocco F5» з сім-картами life, Vodafone, які були поміщені до сейф-пакету INZ2104461, який належить на праві власності ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон «Redmi Note 11 PRO» imei: НОМЕР_1 з сім-картами life, Vodafone, які поміщені до сейф-пакету PSP2276056, який належить на праві власності ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон Xiaomi Redmi 9 meil: НОМЕР_2 , іmеі2: НОМЕР_3 , поміщений до сейф-пакету №PSP2276060, який належить на праві власності ОСОБА_6 ;

- відео-реєстратор, який поміщено до сейф-пакету № INZ4004324, який належить на праві власності ОСОБА_6 .

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1