Справа № 372/3236/25
Провадження № 1-кп-326/25
В И Р О К

іменем України

08 серпня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000776 від 18.04.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів Київської області, українця, громадянина України, освіта вища, працює водієм ПП «Обухівміськвторресурси», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2025 року, близько о 15 годині 00 хвилин, в світлий час доби за сприятливих погодних умов, сухому асфальтному покритті, ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, рухаючись на території ПП «Обухівміськвторресурси» автомобілем марки «Renault», модель «Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію, бланк НОМЕР_2 , належить ПП «Обухівміськвторресурси», яке розташовано по вулиці Київська 21, в місті Обухів, Київської області, проявив неуважність, не стежив за дорожніми умовами, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на їх зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та здоров`ю громадянина, а також порушуючи вимоги пункту 10.9. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР України), згідно з яким передбачено, що: - п. 10.9. ПДР України «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб»; при русі заднім ходом, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка на той час знаходилась позаду автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Грубе порушення вимог пункту п. п. 10.9. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 водієм ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середньої тяжкості тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, дав показання, які відповідають обставинам вчинення злочину за обвинуваченням, зокрема показав, що вдень 17.04.2025 року приїхав на територію підприємства, вивантажився, бачив як потерпіла пішла в іншу сторону, почав рух заднім ходом, відчув зіткнення, виявилось, що наїхав на потерпілу, швидка відвезла потерпілу в лікарню, він оплатив лікування, вибачився. Висловив каяття у вчиненому, запевняв у відсутності намірів вчиняти злочини у подальшому.

Потерпіла в судовому засіданні показала, що 17.04.2024 року приблизно о 15 год. на території підприємства оформлювала вигризку із обвинуваченим, який керував службовим автомобілем «Рено», відвернулась коли автомобіль почав рух заднім ходом, почула поштовх, впала під машину, її почало давити, люди кричали, тому обвинувачений від`їхав. Швидка забрала її до лікарні, їй зробили операцію, вставили імплантанти. За вказівкою керівництва обвинувачений приїжджав до неї в лікарню, оплатив вартість імплантантів 31500 грн. Однак після цього більше ніякої турботи не виявляв, подальше лікування не оплачував, тому вона має до нього вимоги щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Наразі після травми вона не може працювати, потребує реабілітації та додаткового оперативного лікування. Просила призначити справедливе покарання.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України роз`яснивши учасникам процесу положення цієї статті, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки жодним учасником процесу не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та визначені обвинуваченням обставини.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена.

Суд вважає, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки керуючи транспортним засобом він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також досудову доповідь органу пробації.

Обставиною, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, часткове добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання немає.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, офіційне місце роботи та джерело доходу, враховуючи стан його здоров`я, вік, сімейний стан, думку потерпілої, суд вважає необхідним призначити покарання у виді обмеження волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає можливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання.

Суд також вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та грубим порушенням обвинуваченим Правил дорожнього руху України.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов на належній стадії процесу не пред`являвся. Потерпілій роз`яснено право пред`явлення позову в загальному порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Згідно ст.100 КПК України речові докази автомобіль, який зберігається на штрафмайданчику Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, слід повернути титульному власникові як законному володільцеві, медичну документацію, яка зберігається при справі слід повернути потерпілій як законному володільцеві, а DVD-диск із відеозаписом слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового терміну одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_6 покласти на Обухівський районний відділ № 2 філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 5 348 гривень 40 копійок.

Речові докази автомобіль «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ПП «Обухівміськвторресурси», медичну документацію повернути ОСОБА_4 , DVD-диск із відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1