Справа №487/3667/25
Провадження №1-кс/487/2776/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000687 від 27.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

29.05.2025 старший слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 терміном на 60 діб, без визначення розміру застави.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000687 від 27.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

28.05.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення, в порядку визначеному КПК України доказами. Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частинами 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, лише обрання найбільш суворого запобіжного заходу зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про задоволення клопотання.

В судовому засіданні захисники підозрюваного - адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 категорично заперечували проти задоволення клопотання, просили в його задоволенні відмовити. Зазначали про необґрунтованість підозри, та недоведеність заявлених ризиків, яким можливо запобігти більш м`яким запобіжним заходом ніж тримання під вартою. Просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того просили врахувати дані про особу підозрюваного, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, батька пенсійного віку, працевлаштований, позитивно характеризується.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 зазначав про необґрунтованість підозри. Просив врахувати, що став учасником конфлікту, який було спровоковано як на його думку неправомірними діями працівників поліції, котрі під час проведення обшуку вилучали грошові кошти без наявності дозволу на те судом. При цьому його дії були спрямовані лише на захист інтересів родини, зокрема сестри. Просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, оскільки працевлаштований, та має матеріально забезпечувати родину.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000687 від 27.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до клопотання, органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, 27.05.2025 приблизно о 09:00, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області у справі № 477/919/25, у провадженні №1-кс/477/571/25, прибули старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 разом зі старшим оперуповноваженим в ОВС УКР ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , та оперуповноваженим ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 та понятими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , для проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Близько о 10:40, під час проведення вказаного обшуку за участю ОСОБА_4 у приміщенні спальні виявлено металевий сейф білого кольору, при відкритті якого виявлено значну кількість грошових коштів в іноземній валюті, частину яких старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 почала вилучати до спеціального номерного сейф-пакету.

Побачивши це у ОСОБА_4 , перебуваючого у вказаній кімнаті-спальні, будучи учасником слідчої дії, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання (опір) законним діям працівникам правоохоронного органу, з метою недопущення проведення обшуку та вилучення виявлених грошових коштів за вказаною адресою, який повідомив по мобільному телефону свою родичку ОСОБА_14 про виявлення працівниками поліції грошових коштів та їх вилучення та почав чекати на її приїзд.

Після прибуття ОСОБА_14 близько 11:10 27.05.2025, ОСОБА_4 грубо ігноруючи законні вимоги працівників поліції, продовжуючи свої протиправні дії та проявляючи агресивність, діючи умисно, з допомогою фізичної сили, штовхнув ОСОБА_10 на ліжко та навалився на нього, та спричинив йому тілесні ушкодження в області грудної клітини.

Надалі ОСОБА_10 поборовши супротив ОСОБА_4 , почав утримувати його, однак ОСОБА_4 на його законні вимоги припинити свої протиправні дії не реагував, а продовжив вчиняти свої злочинні дії, а саме побачивши на підлозі сейф пакет в якому упаковано грошові кошти, схопив його та передав іншим особам, з числа своїх родичів, які на той час прибули до вказаної кімнати, тим самим не дав змоги працівникам правоохоронного органу вилучити зазначені грошові кошти які знаходились у вказаному сейф пакеті.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії та проявляючи агресивність, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність та розуміючи при цьому, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки з метою перешкодити ОСОБА_9 , повернути вилучені грошові кошти, котрі останній передав іншим особам, умисно наніс удар в область голови ОСОБА_9 , після чого схопивши її за праву руку, повалив на ліжко та притиснув її руку, чим спричинив ОСОБА_9 тілесне ушкодження.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 спричинив старшому слідчому СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 та старшому оперуповноваженому в ОВС УКР ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 тілесні ушкодження, під час виконання ними службових обов`язків.

Органом досудового слідства ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

28.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: Витягом з ЄРДР за № 0000687 від 27.05.2025 року; Електронним рапортом від 27.05.2025; Заявою ОСОБА_9 від 27.05.2025; Заявою ОСОБА_10 від 27.05.2025; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 27.05.2025; Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 27.05.2025; Протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від 27.05.2025; Протоколами допитів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 27.05.2025; Протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 27.05.2025; Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.05.2025; Протоколом огляду предмета відеозапису слідчої дії, а саме обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження №0000687; Висновком експерта №359 від 28.05.2025.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

З матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років, у зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків, потерпілого, у цьому ж кримінальному проваджені, оскільки підозрюваний, не маючи обмежень у пересуванні, буде мати можливість особисто або через спільників, схиляти свідків, яким відомі обставини зазначеного кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на свою користь, а також свідків протиправної діяльності.

Разом з цим слідчий суддя вважає, що існування ризику передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клоот проти Бельгії" (Clootv. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яким запобіжним заходом, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Росии» зазначено, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошення видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.

Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи вищевикладене, обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько пенсійного віку - ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 , працевлаштований, позитивно характеризується, раніше не судимий, процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, в межах строку досудового слідства, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Визначаючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштований, що потребує необхідності залишати житло в денний час доби, з метою належного матеріального забезпечення сім`ї.

Таким чином, враховуючи положення ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя визначає, що хоча матеріали клопотання і містять дані, які можуть вказувати на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак прокурором не доведено недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з чим, обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням викладених обставин та даних про його особу, є невиправданим.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити .

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому в період доби з 23.00 год. до 06.00 год. залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді , яке розташоване за адресою : АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися з м.Миколаєва, Миколаївської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання 28.07.2025 та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з підозрюваною, свідками, потерпілим, у вказаному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Запобіжний захід - домашній арешт в певний період доби встановлюється до 28.07.2025 (включно).

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 03.06.2025 об 11.50 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1