г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3511/25
Номер провадження 1-кп/213/245/25
В И Р О К

Іменем України

30 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання -

ОСОБА_2 , розглянув у приміщенні Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у спрощеному провадженні кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000081 від 02 червня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працює, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 28 травня 2025 року, близько 20.00 години, перебуваючи позаду будинку АДРЕСА_3 , де помітив раніше йому незнайомих жінок: потерпілу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які годували безпритульних тварин.

В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стався конфлікт, в результаті чого у ОСОБА_3 раптово виник намір, спрямований на умисне вчинення насильницьких дій стосовно потерпілої ОСОБА_4 з мотивів гострої особистої неприязні.

Реалізуючи вказаний раптово виниклий намір, діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне заподіяння потерпілій ОСОБА_4 фізичного болю шляхом вчинення щодо неї насильницьких дій, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів гострої особистої неприязні до потерпілої, ОСОБА_3 приблизно о 20.00 годині того ж дня, знаходячись позаду будинку АДРЕСА_3 , в присутності свідка ОСОБА_5 , взяв з криші саморобної будки до рук металеву миску та кинув її в обличчя ОСОБА_4 , влучивши в праву брову останній, тим самим завдавши фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України - вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини. До обвинувального акта додана письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно із ч.2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також потерпілою ОСОБА_4 подана заява про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розгляд даного обвинувального акту в спрощеному провадженні, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження.

Згідно із частиною 2 статті 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Дослідив зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 126 КК України як вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

В пункті першому Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року, звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України, яке у відповідності до статті 12 цього Кодексу є кримінальним проступком, особу винуватого, який раніше не судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря- нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлені.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, відсутності обставин, що обтяжують покарання, наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 , нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт. Суд вважає, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 373, 374, 381 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0000081 від 02 червня 2025 року залишити у цій справі.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1