Справа № 183/246/25
№ 1-кс/183/1221/25

У Х В А Л А
в с т а н о в и л а:
Заявник звернувся до слідчого судді із скаргою, згідно якої просить визнати незаконними дії слідчого ОСОБА_4 щодо розгляду клопотання від 26.06.2025 року.
Замість вчинення цієї процесуальної дії слідчий ОСОБА_4 запросив повісткою самого потерпілого для проведення додаткового допиту, жодна з вимог, зазначена у клопотанні не виконана, тому потерпілий звернувся до суду зі скаргою на дії слідчого.
В судовому засіданні потерпілий підтримав заявлену скаргу, повідомив суду, що 26.06.2025 року він подав клопотання в рамках зазначеного вище кримінального провадження, просив допитати додатково свідка працівника УСЗН СМР про причини невідповідності дати, яка стоїть у його посвідченні. Прізвища працівника, який, на його думку, повинен був допитаний в якості свідка, скаржник не знає, вважає, що на стадії досудового розслідування слідчий мав би встановити цю особу. Натомість потерпілий отримав повістку про проведення його додаткового допиту, з одночасним повідомленням про часткове задоволення його клопотання. Фактично його клопотання задоволено не було, а в телефонному режимі слідчий повідомив потерпілого, що переплутав свідка та потерпілого, і не виправив цю невідповідність.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Вислухавши потерпілого та дослідивши подані матеріали, слідча суддя дійшла до наступного висновку.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до п. 6 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, при розгляді цієї категорії скарг судом оцінюється: 1) дотримання строку розгляду клопотання (не більше трьох днів); 2) обґрунтованість внесеного учасником кримінального провадження клопотання, 3) дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, 4) предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим.
За ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Отже, відмова слідчого у проведенні слідчих (розшукових) дій має оформлюватись у вигляді постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.
Рішення слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було прийнято у вигляді письмового повідомлення про часткове задоволення клопотання від 26.06.2025 року за вхідним номером 62282-2025, а тому є об`єктом оскарження до слідчого судді.

Повідомлення було складено 28.06.2025 року, а клопотання від потерпілого надійшло 26.06.2025 року. Це доводить той факт, що слідчим було дотримано вимоги процесуального закону щодо строку розгляду таких клопотань.

У ч. 5 ст. 110 КПК України визначені формальні вимоги, яким має відповідати постанова слідчого, дізнавача, прокурора. Це рішення складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Проаналізувавши зміст повідомлення слідчого ОСОБА_4 від 28.06.2025 року, слідча суддя встановила, що вона відповідає формальним вимогам, визначеним КПК України.

ОСОБА_3 вважає дії слідчого незаконними, незаконність полягає в тому, що замість допиту свідка, слідчий викликав на допит потерпілого та повідомив про неможливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, через те, що вони перебувають в СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Між тим, Слідча суддя погоджується з висновками слідчого, викладеними у листі-повідомленні від 28.06.2025 року, і вважає, що його процесуальне рішення є обґрунтованим.

Так, на стадії досудового розслідування передбачено проведення такої слідчої (розшукової) дії як допит (ст. 224 КПК України).

Також у ч. 6 ст. 223 КПК України зазначено: слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) захисника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилась від участі в ній.

Тобто наведені положення з одного боку передбачають можливість проведення допиту свідка за участю сторони захисту.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. (ч.ч. 1,2 ст. 223 КПК України).

В будь-якому разі проведення допиту певних осіб на стадії досудового розслідування за ініціативою потерпілого є не обов`язком, а правом слідчого. І відповідне клопотання заявника повинно бути належним чином обґрунтовано.

Слідча суддя позбавлена можливості оцінити мету проведення додаткового допиту працівника УСЗН СМР без визначення певної особи свідка.

За таких обставин слідча суддя вважає правомірним виклик потерпілого ОСОБА_3 для проведення його додаткового допиту, в тому числі задля встановлення особи свідка.

Отже, слідчий суддя вважає, що рішення слідчого ОСОБА_4 є обґрунтованим, потерпілим не було доведено можливість та необхідність проведення допиту свідка без встановлення його особи, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 84, 91, 95, 220, 223, 303-309, 369, 372 КПК України, слідча суддя,-

у х в а л и л а:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про часткове задоволення клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000026 від 07 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1