Справа № 953/4968/25
н/п 1-кс/953/5932/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2025 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_2 по кримінальному провадженню №0000871 від 19.07.2024р. за ч.2 ст. 286 КК України, -

встановив:

26.08.2025 р. до суду звернулась ОСОБА_2 із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження провадженню №0000871 від 19.07.2024р. за ч.2 ст. 286 КК України, поновити їй пропущений строк на оскарження постанови від 29.08.2024 року.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до слідчого судді у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, у ч. 1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Зокрема, відповідно до п.3, п.5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, звертаючись до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 29.08.2024 року заявниця ОСОБА_2 зазначає, що вона є потерпілою по даному кримінальному провадженню, оскільки її син ОСОБА_4 , який був водієм, внаслідок ДТП загинув.

Однак, вирішуючи питання щодо наявності права на оскарження постанови про закриття кримінального провадження в порядку п.3 ч.1 ст. 303 КПК України приходжу до висновку, що до матеріалів скарги заявником не надано жодного доказу на підтвердження, зокрема чи був сам факт звернення заявниці до слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області з відповідною заявою про визнання її потерпілою та наявності постанови слідчого за результатами його розгляду, що унеможливлює суд перевірити належність права суб`єкту, що звернувся до суду, на таке звернення.

Із наданих документів вбачається, що ОСОБА_2 не є потерпілою у кримінальному провадженні №0000871 від 19.07.2024р. за ч.2 ст. 286 КК України, внаслідок чого не наділена правом на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Лише її доводи про те, що вона є матір*ю загиблого водія в ДТП не може бути автоматичною підставою для визнання її потерпілою.

Да скарги не надано даних, що заявниця зверталась до слідчого про визнання її потерпілою та відсутня відповідна постанова, яка підлягає оскарженню до слідчого судді, зокрема про відмову у визнані ОСОБА_2 потерпілою.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

За ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи вищезазначене, скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню.

Крім того, слідча суддя зазначає, що заявником до скарги не надано повної копії оскаржуваної постанови слідчого від 29.08.2024, що також позбавляє слідчого суддю перевірити всі обставини підстав оскарження постанови та доводи слідчого, які стали підставою для закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 32, 55, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:

Скаргу ОСОБА_2 по кримінальному провадженню №0000871 від 19.07.2024р. за ч.2 ст. 286 КК України на постанову про закриття кримінального провадження від 29.08.2024 року - повернути заявнику з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє його права на повторне звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Оскільки ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка може її оскаржити, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя-