Справа № 201/8749/19
Провадження № 1-кс/206/774/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра

у складі: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі заявника, обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відвід головуючої судді ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що в провадженні судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_4 перебуває справа № 201/8749/19 (провадження № 1-кп/202/465/2019) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, 4. 3 ст. 190 КК України

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що існують обставини, які викликають обгрунтовані сумніви у неупередженості та незалежності під час розгляду зазначеного кримінального провадження судді ОСОБА_4 , з огляду на що ним подана дана заява про відвід судді.

Підставами для відводу обвинувачений визначив те, що протягом усього періоду розгляду справи суддею ОСОБА_4 мали місце численні порушення його процесуальних прав, гарантованих Конституцією України, КПК України та міжнародними стандартами захисту прав людини. Суддя неодноразово порушувала його право на захист, закріплене у статті 59 Конституції України та статті 20 КПК України. Вона свідомо позбавила обвинуваченого можливості отримати безоплатну правову допомогу, попри наявність об`єктивних підстав для її залучення (зокрема, складність справи та матеріальне становище). Вказане є грубим порушенням права на справедливий судовий розгляд. Неодноразові звернення обвинуваченого з відповідними клопотаннями про залучення адвоката системи безоплатної правової допомоги були проігноровані або залишені без розгляду, що створило умови для фактичного усунення обвинуваченого від активної участі в судовому процесі. Крім того, під час підготовчого судового засідання суддя навмисно позбавила ОСОБА_6 та його адвоката права заявити наявні клопотання, чим обмежила реалізацію процесуальних гарантій, порушила принцип рівності сторін та змагальності. Обвинувальний акт, який розглядається судом, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому відсутні відомості про об`єкт, суб`єкт, об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінального правопорушення. Водночас суддя ОСОБА_4 без належного обгрунтування не повернула цей акт прокурору на доопрацювання.

Суддя також виявляла особисту упередженість, неодноразово висловлювала неприязне ставлення до обвинуваченого, допускала погрози, маніпулятивні висловлювання, ігнорувала норми процесуального права і демонструвала явно необ`єктивне ставлення до розгляду справи, систематично обмежувалося право обвинуваченого заявляти клопотання, у тому числі під час підготовчого судового засідання. Клопотання, які він мав намір подати з метою забезпечення повного і об`єктивного розгляду обставин справи, були проігноровані або йому взагалі не надали процесуальної можливості їх озвучити.

Суд відмовився повернутись до стадії підготовчого судового розгляду для усунення суттєвих процесуальних порушень, що мали місце на цьому етапі, попри явну необхідність проведення низки дій, які могли б мати вирішальне значення для з`ясування істини у справі.

Встановлено факти систематичного позапроцесуального тиску на суддю з боку голови Самарського районного суду м. Дніпра ОСОБА_7 , керівництва Дніпровського апеляційного суду, прокурора ОСОБА_8 , а також потерпілого ОСОБА_9 , які фактично координують процесуальні дії судді поза рамками закону.

Обвинуваченим встановлено, що під час розгляду справи на суддю ОСОБА_4 здійснюється систематичний позапроцесуальний тиск з боку різних учасників кримінального провадження. Зокрема, після завершення кожного судового засідання вона викликається до голови Самарського районного суду м. Дніпра ОСОБА_7 та представників керівництва Дніпровського апеляційного суду. Під час цих зустрічей судді вказуються напрями, у яких вона повинна діяти у межах даного провадження, а також висловлюються погрози переведення до суду, розташованого в зоні бойових дій у разі невиконання цих вказівок.

Крім того, суддя перебуває під впливом прокурора ОСОБА_8 з Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону. Вказана особа надає судді невербальні сигнали під час судових засідань, що, очевидно, є спробою впливу на її процесуальні дії.

Також між суддею ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_8 відбуваються регулярні неформальні зустрічі, в рамках яких обговорюються питання, пов`язані з розглядом справи, що є грубим порушенням принципу змагальності сторін та процесуальної рівності.

Крім того, визнаний потерпілий у даному провадженні -- громадянин ОСОБА_9 - неодноразово здійснював спроби матеріального впливу на суддю, зокрема пропонував їй відпочинок за свій кошт, смарт-квартиру, послуги з ремонту та грошову винагороду в обмін на винесення обвинувального вироку.

Клопотання обвинуваченого є значним за розміром, проте обставини, якими викликане дане звернення неодноразово повторенні обвинуваченим у клопотанні.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою заяву про відвід підтримав, з підстав викладених у ній, просив його задовольнити.

Інші учасники судового провадження не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Заслухавши обвинуваченого, оглянувши заяву та матеріали кримінального провадження в межах заявленого відводу, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України судді може бути заявлено відвід.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Зі змісту заяви вбачається, що відвід подано саме на підставі даної норми закону.

Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Наведені норми чинного законодавства свідчать, що для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, мають бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року «Білуха проти України» (заява № 33949/02) зазначено, що наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Враховуючи наведені у заяві обставини, заявлений відвід не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_4 передбачених КПК України та зводиться фактично до незгоди із прийнятими суддею процесуальними рішеннями, а саме відмова у задоволенні клопотань обвинуваченого та його захисника. Проте, такі обставини жодним чином не свідчать про наявність сумніву в об`єктивності, неупередженості чи безсторонності судді та є предметом можливого оскарження в апеляційному та іншому порядку.

Так, відповідно до ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Відтак, вчинення процесуальних дій, прийняття того чи іншого рішення з приводу заявлених клопотань не може свідчити про упередженість чи безсторонність судді, оскільки вирішення зазначених питань процесуально віднесено до компетенції суду.

Оцінка щодо наявності чи відсутності процесуальних порушень при розгляді кримінального провадження надається судами вищих інстанцій при перегляді судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку, а тому суддя при вирішенні питання відводу не вправі оцінювати мотиви, з яких виходив суд при вчинені процесуальних дій чи прийнятті процесуальних рішень.

Доводи обвинуваченого, що суддя ОСОБА_4 виконує чиїсь розпорядження, має зв`язки зі сторонами справи, отримувала пропозиції матеріального характеру від потерпілого і інше, викладене обвинуваченим, є голослівними, не підтвердженим жодними доказами, в окремій частині носять особистий характер та є такими, які мають приховану мету уникнути обвинуваченим від відповідальності.

Враховуючи Бангалорські принципи поведінки суддів як міжнародний документ, що схвалено резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, який визначає етичні стандарти для суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Ці принципи охоплюють незалежність, об`єктивність, чесність, непідкупність, дотримання етичних норм, рівність та компетентність суддів у їхній професійній діяльності та повсякденному житті. Беручи до уваги Загальну декларацію з прав людини, в якій визнається в якості основоположного принципу надання в рівній мірі кожній особі права на розгляд її справи, що пов`язана зі встановленням її прав та обов`язків, а також з питанням її винуватості у вчиненні кримінального злочину, незалежним судом, на засадах справедливості та безсторонності, у відритому судовому засіданні у встановленому законом порядку.

Таким чином, існування будь-яких переконливих обставин, що викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді, відсутні. Заява про відвід судді нічим не підтверджена, є необґрунтованою та містить міркування корисного характеру обвинуваченого.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність достатньо обґрунтованих підстав вважати суд у складі головуючої судді ОСОБА_4 упередженим, небезстороннім та необ`єктивним, а тому в задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 369-372 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , головуючої у справі № 201/8749/19 (провадження № 1-кп/202/465/2019) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, 4. 3 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1