Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/4944/25
Провадження № 1-кп/572/505/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участі прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000211 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця та уродженця АДРЕСА_1 . у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Сарненського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000211 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

До відкритого підготовчого судового засідання прокурором Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 надано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 . Клопотання обґрунтовано тим, що органом досудового розслідування Сарненським РВП ГУ НП в Рівненській області завершено досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211 від 07.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених 2 ст. 307 ч. 1 ст. 309 КК України. ОСОБА_4 05 червня 2025 року, приблизно о 15 год. 52 хв., перебуваючи по вул.Старицького в м.Сарни Рівненської області, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок незаконного збуту психотропних речовин, обіг яких відповідно до положень вимог ст. ст. 7, 12, 17, 19, 20, 23, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 61/95-ВР від 15.02.1995 з наступними змінами, на території України заборонено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи вимоги Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009 з подальшими змінами, Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 61/95-ВР від 15.02.1995 з наступними змінами та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» за № 62/95 ВР від 15.02.1995 з подальшими змінами, не маючи передбаченого законом дозволу (ліцензії) на здійснення діяльності, пов`язаної із культивуванням рослин, розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через територію України, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, включених до переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» від 06.05.2000 № 770 з подальшими змінами, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 за 500 гривень порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP масою 0,188 г, яку ОСОБА_5 незаконно зберігав при собі з метою збуту.

16 липня 2025 року ОСОБА_4 приблизно о 15 год. 35 хв. перебуваючи в чагарниках поблизу будинку №21 по вул.Князя Володимира в м.Сарни Рівненської області, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок незаконного збуту психотропних речовин, обіг яких відповідно до положень вимог ст.ст. 7, 12, 17, 19, 20, 23, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 61/95-ВР від 15.02.1995 з наступними змінами, на території України заборонено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи незаконно, порушуючи вимоги Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009 з подальшими змінами, Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 61/95-ВР від 15.02.1995 з наступними змінами та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» за № 62/95 ВР від 15.02.1995 з подальшими змінами, не маючи передбаченого законом дозволу (ліцензії) на здійснення діяльності, пов`язаної із культивуванням рослин, розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через територію України, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, включених до переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» від 06.05.2000 № 770 з подальшими змінами, повторно, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 за 500 гривень кристалічну речовину блакитного кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку ОСОБА_5 незаконно зберігав при собі з метою збуту.

11.09.2025 року обвинувальний акт направлено до Сарненського районного суду Рівненської області. .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з зазначених у ньому підстав, вказав на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень

ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав вину, підтримав клопотання прокурора повністю, відмовився від участі адвоката в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовані доводи клопотання та кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, які ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року).

Прокурором доведено підстави вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України. Обґрунтуванням того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування, являється те, що за вчинене ним кримінальні правопорушення передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, що відповідно до практики ЄСПЛ («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії»), тяжкість вказаного покарання, якому може бути підданий підозрювана, чи обвинувачена можна законно розглядати, як підставу, що може спонукати до втечі. Також, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме на особу із зміненими анкетними даними, котра купувала в останньої психотропну речовину, так як ОСОБА_4 може чинити на нього тиск, та шляхом погроз, вмовляння, переконання іншим чином, з метою зміни показань у провадженні, а також можливість незаконними способами, в тому числі незаконним впливом на вказану особу, спробувати уникнути кримінальної відповідальності.

Сукупність вказаних обставин свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків та можливість застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 та ч. 1 ст.309 КК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи характер правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його особу, суд приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу з метою уникнення ризиків вчинення інших кримінальних правопорушень, можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У відповідності до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

При цьому відповідно до ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обраний 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, суд враховує суспільну небезпечність обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна та яка перебуваючи на волі може, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджатиме встановленню істини в ході досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення виконання процесуальних рішень та запобігання подальшої злочинної діяльності.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Крім того, відповідно суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення , суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України визначити заставу у сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000211 про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця та уродженця АДРЕСА_1 . у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України - задоволити.

Обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою,

Місцем попереднього ув`язнення є Рівненський слідчий ізолятор.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити розмір застави в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, у сумі 242 240 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок ТУ ДСА України у Рівненській області : код отримувача 26259988, Назва банку: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, Рахунок: UA0010559, Призначення платежу: "застава від ______________________________ (прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка внесла заставу) за ___________________________ (прізвище, ім`я, по-батькові особи, за яку внесли заставу) у кримінальній справі №___/____/__-к (_____________ суд Рівненської області).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити 60 діб з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Рівненській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово Сарненський районний суд Рівненської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів з дня продовження терміну його дії, а тому визначається до 07 листопада 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 11.09.2025р.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя