У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області віл 26 серпня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- підозрюваного за ч. 1 та ч. 2 ст. 263 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області віл 26 серпня 2025 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 вересня 2025 року.

Визначено заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 грн, з покладенням на підозрюваного обов`язків: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатися із населених пунктів - м. Південноукраїнськ та/або, с-ще Арбузинка без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження; утриматися від спілкування зі свідками, окрім, як під час процесуальних (слідчих) дій; здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просить врахувати, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, офіційно не працює, оскільки є військовослужбовцем, має нагороди.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування.

Слідчий зазначив, що досудове розслідування закінчити не можливо, оскільки у кримінальному провадженні є необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій. Тому виникла необхідність у продовженні підозрюваному строку запобіжного заходу.

При прийнятті оскаржуваного рішення слідчий суддя зазначив, що надані органом досудового розслідування матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , у тому числі, який відноситься до категорії тяжкого злочину, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що продовжують існувати, ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя застосував запобіжний захід щодо ОСОБА_7 з визначенням застави, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, достатні підстави вважати, що підозрюваний (за підозрою) збув бойові припаси за грошову винагороду; відсутність у нього стабільних джерел доходу і осіб; відсутність сім`ї і утриманців; установлених відносно підозрюваного ризиків, із числа передбачених ст. 177 КПК України, у тому числі їх реальності, та вважав, що застава у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і на цей час.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_7 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Заяву про бажання брати участь при апеляційному розгляді не подавав.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

СВ ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000072 від 25.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 263 КК України.

30.06.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

11.07.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01.07.2025 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.08.2025 включно.

Постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 22.08.2025 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 30.09.2025.

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтверджується долученими до клопотання матеріалами.

У матеріалах провадження відсутні дані, які б спростовували обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження. Захисник висновки слідчого судді в цій частині не оспорює.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що встановлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, що ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати, та зазначає, що оскаржуване рішення в цій частині належно мотивоване.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ч. 1 ст. 263 КК України), за який передбачено покарання у виді у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тому є підстави вважати, що продовжує існувати ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_7 може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може вжити заходів до пошуку свідків вчинення злочину та схиляти їх до дачі показань, що виправдовують його та не відповідають реальним обставинам справи суду (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , є також доведеним та продовжує існувати, оскільки злочин (за підозрою) не був спонтанним, а чітко спланованим та підготовленим, а дії ОСОБА_7 припинив у зв`язку з затримання працівниками поліції, що дає підстави вважати, що в подальшому підозрюваний може продовжити займатись злочинною діяльністю. (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проте завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не представляється можливим, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

З матеріалів, долучених слідчим до клопотання, вбачається достатньо відомостей про обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею рішення про необхідність продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлено у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, оскаржуване рішення належним чином вмотивовано.

У даному кримінальному провадженні слідчим суддею правильно встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обраний щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження.

Прокурором доведено, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Щодо доводів апелянта, що підозрюваний має постійне місце проживання, офіційно не працює, оскільки є військовослужбовцем, має нагороди, то наведені дані, на думку колегії суддів, не зменшують існування встановлених ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Щодо застави. Рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 з визначенням розміру застави прийнято відповідно до вимог ч.3 ст. 183, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

З урахуванням наведених вимог закону, слідчий суддя належним чином вмотивувавши рішення, обґрунтовано визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні. Достатньо враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також обставини злочинів, у вчиненні яких він підозрюється (є достатні підстави вважати, що підозрюваний збув бойові припаси за грошову винагороду). Слідчий суддя визначив заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у передбачених законом межах, та у розмірі, наближеному до мінімального.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 409, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 серпня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3