Ширяївський районний суд Одеської області
10.07.2025 Справа №: 518/772/25 Провадження № 1-кп/518/55/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року селище Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали №2 судових засідань Ширяївського районного суду Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 02.04.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який проходив військову службу на посаді кулеметника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу на посаді кулеметника 3 стрілецького вiддiлення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, у порушення вимог ст. ст. 3, 21, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи на превентивних обліках Національної полiцiї за категорією «кривдник», у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гiдностi, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , систематично у період часу з 15.05.2024 по 20.03.2025 вчиняв по відношенню до своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, яке виразилось у висловлюваннях нецензурною лайкою, образах, погрозах фізичною розправою, що призвело до погіршення якості життя останньої та завдало їй психологічних страждань.

Так, 15.05.2024 близько 22:00 години, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспiльно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало у висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою на адресу цивільної дружини, у зв`язку iз чим, ОСОБА_7 відповідно до постанови Ширяївського районного суду Одеської області від 28.05.2024 у справі № 518/1089/24 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства.

Крім того, 14.11.2024 о 19:00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , чим вчинив відносно неї психологічне насильство, у зв`язку iз чим ОСОБА_7 , постановою Ширяївського районного суду Одеської області вiд 21.11.2024 у справi № 518/2235/24 притягнуто до адміністративної вiдповiдальностi за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства.

Також, 15.11.2024 о 09:00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , чим вчинив відносно неї фізичне та психологічне насильство, яке полягало в штовханні останньої, висловлюваннях нецензурною лайкою, у зв`язку iз чим, ОСОБА_7 , постановою Ширяївського районного суду Одеської області від 21.11.2024 у справі № 518/2235/24 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства.

Наступного разу, 20.01.2025 близько 22:40 години, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно протиправно, висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , чим вчинив відносно неї психологічне насильство у зв`язку з чим, ОСОБА_4 , постановою Ширяївського районного суду Одеської області від 11.02.2025 у справі № 518/178/25 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства.

Кожного разу окремо, а саме 15.05.2024 близько 22:00 год., 14.11.2024 о 19:00 год., 15.11.2024 о 09:00 год., 20.01.2025 близько 22:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчиняв відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виразилось у висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, за що ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні ряду адмiнiстративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 173-2 КУпАП, що з огляду на кiлькiсть вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилось в систематичному домашньому насильстві фізичного та психологічного характеру ОСОБА_7 по відношенню до своєї цивільної дружини ОСОБА_5 .

Крім того, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної вiдповiдальностi за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, 20.03.2025 приблизно о 19:00 год., перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , домашнє насильство психологічного характеру, що полягало в образах нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 , у зв`язку з чим останньою подано заяву до вiддiлення полiцiї №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної вiдповiдальностi.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологiчного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких вiдносинах, що призвело до психологічних страждань, а також погiршення якостi життя потерпiлої особи.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю та пояснив, що кілька разів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння влаштовував сварки відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , яка зверталася до органів поліції з заявами. У подальшому працівниками поліції відносно нього складалися протоколи про адміністративні правопорушення й судом притягувався до відповідальності. У вчиненому щиро кається, повідомив, що з потерпілою налагоджують мирні стосунки, алкогольні напої на теперішній час не вживає, просить суворо не карати його.

Прокурор, у судовому засіданні підтримав обвинувачення та просив суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покладенням обов`язків та застосуванням обмежувального заходу.

Потерпіла у судовому засіданні вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи, що обвинувачений дав свідчення, в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини справи, враховуючи думку прокурора та потерпілої, які вважають, що можливо розглянути справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме допитати обвинуваченого та дослідити характеризуючі його матеріали, вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який не заперечував проти вказаного порядку розгляду справи, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про можливість розгляду кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та здійснити лише допит обвинуваченого й дослідити характеризуючі його матеріали.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає доведеною вину ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Під час судового розгляду відомостей, які б вказувати на неосудність або обмежену осудність обвинуваченого не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при визначені виду та міри покарання, суд відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке положеннями ст. 12 КК України віднесено до кримінального проступку, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення протиправних дій, особу винного, який має посередню характеристику за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та/або психіатра не перебуває, матеріально утримує співмешканку та її трьох неповнолітніх дітей, проходив військову службу, непогашених судимостей не має.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує досудову доповідь органу пробації в частині високих ризиків вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного та з огляду на особливості цього правопорушення, суд вважає недостатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень застосування щодо нього покарання у виді громадських робіт, пробаційного нагляду, обмеження волі та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, в межах санкції ст. 126-1 КК України два роки, як достатнє для досягнення визначеної у ч. 2 ст. 50 КК України мети.

Також, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, в тому числі те, що він беззаперечно визнав винуватість у вчинені кримінального правопорушення, його бажання виправитися, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та останнього може бути звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України.

Також, відповідно до ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Зважаючи на викладене, враховуючи конкретні обставини домашнього насильства суд дійшов висновку щодо необхідності та доречності застосування до обвинуваченого обмежувального заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України - направлення для проходження програми для кривдників строком на 2 місяці.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 176, 178, 318, 373, 374, 376, 392, 394, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/ або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати відповідно до ст. 91-1 КК України обмежувальний захід до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поклавши на нього обов`язок відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направлення для проходження програми для кривдників на строк 2 (два) місяці.

Попередити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Ширяївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1