ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/3620/25
№ провадження 1-кс/646/2299/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового засідання:

власник майна ОСОБА_3 ,

представник власника майна ОСОБА_4 ,

прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова матеріали клопотання адвоката ОСОБА_4 представника власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000834 від 19.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 представника власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000834 від 19.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204 Кримінального кодексу України.

В обгрунтування клопотання ОСОБА_4 зазначив, що у провадженні СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за № 0000834 від 19.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчої судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.04.2025, справа № 646/3620/25, провадження № 1- кс/646/1019/20256, задоволено клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000834 від 19.04.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204 Кримінального кодексу України.

Накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 18.04.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: автошлях «Чугуїв-Мілове» 68 км+400 м блок пост № 1 біля села Грушівка Куп`янського району Харківської області, у тому числі на: автомобіль марки ГАЗ 2705-206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , та знаходився у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; два ключі замку запалення. Цією ж ухвалою заборонено користування, відчуження та розпорядження майном, на яке накладено арешт.

Автомобіль марки ГАЗ 2705-206, реєстраційний номер НОМЕР_3 , білого кольору, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Йому ж належать свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та два ключі від автомобілю.

ОСОБА_4 зазначив, що власник майна та його представник не були повідомлені та не приймали участь при розгляді питання про арешт майна, тому арешт на майно ОСОБА_3 накладений ухвалою слідчої судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.04.2025, справа № 646/3620/25, провадження № 1- кс/646/1019/20256, підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що його накладено необґрунтовано та в його подальшому застосуванні у даному кримінальному провадженні відпала потреба.

Окрім того, представник власника майна зазначає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам частини третьої статті 132 Кримінального процесуального кодексу України, адже власник та володілець вилученого та арештованого майна не має змоги користуватися та розпоряджатися вилученим майном. Зазначене майно, власником якого є ОСОБА_3 , ніякого відношення до цього кримінального провадження не має і критеріям, передбаченим статтею 98 Кримінального процесуального кодексу України не відповідає. Сам ОСОБА_3 не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

За час досудового розслідування після вилучення майна (майже п`ять місяців) у сторони обвинувачення була можливість оглянути вилучене майно та за необхідності провести відповідні дослідження, а відтак обставини, які були враховані слідчим суддею при накладенні арешту на майно, на даний час перестали існувати. Оскільки потреби у подальшому арешті вилученого майна, яке на праві власності належить ОСОБА_3 , немає, скасування арешту на нього та його повернення власнику і володільцю не вплине на повне, всебічне та об`єктивне проведення розслідування кримінального провадження та не перешкоджатиме розгляду кримінального провадження по суті та виконанню судового рішення в майбутньому.

Ураховуючи викладене вище, представник власника майна просить скасувати арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчої судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.04.2025, справа № 646/3620/25, провадження № 1-кс/646/1019/20256, в межах кримінального провадження № 0000834 від 19.04.2025, а саме на: автомобіль марки ГАЗ 2705-206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , та знаходився у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; два ключі замку запалення.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 16 вересня 2025 року було призначено судове засідання із розгляду зазначеного клопотання на 18 вересня 2025 року.

Прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 у судове засідання 18 вересня 2025 року не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином. На офіційну електронну адресу суду надала клопотання, у якому зазначила, що у ході досудового розслідування встановлено, що майно, на яке накладено арешт має доказове значення у кримінальному провадженні, необхідне для встановлення істини під час досудового розслідування, для призначення судових експертиз, оскільки воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Окрім того, на вилучених у ході обшуку алкогольних виробах відсутні марки акцизного податку, що не відповідає вимогам Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», Закону України «Про захист прав споживачів», Податкового кодексу України, що свідчить про їх незаконне виготовлення, зберігання, збут та транспортування з метою збуту.

Вилучений автомобіль використовувався для зберігання та транспортування незаконно виготовлених алкогольних виробів та є засобом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні, а саме транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних виробів.

Ураховуючи той факт, що тимчасово вилучене майно відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, попередження настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000834 від 19.04.2025, та провести судове засідання без її участі.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подане суду клопотання про скасування арешту майна та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту, заслухавши думку адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_3 , урахувавши позицію сторони обвинувачення у кримінальному провадженні, дійшла таких висновків.

З матеріалів клопотання встановлено, що ухвалою слідчої судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000834 від 19.04.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204 Кримінального кодексу України.

Накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 18.04.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: автошлях «Чугуїв-Мілове» 68 км+400 м блок пост № 1 біля села Грушівка Куп`янського району Харківської області, зокрема, на автомобіль марки ГАЗ 2705-206, реєстраційний номер НОМЕР_5 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , та знаходився у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; два ключі замку запалення.

Заборонено користування, відчуження та розпорядження майном, на яке накладено арешт.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із частиною першою статті 7 Кримінального процесуального кодексу України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься недоторканність права власності.

Як зазначено у частині першій статті 16 Кримінального процесуального кодексу України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із частинами першою та другою статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до положень статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно із частиною другою статті 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Тобто будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом, та має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі "Беєлер проти Італії" від 05.01.2000, заява № 33202/96).

При цьому будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986, заява № 8793/79).

Згідно із частиною першою статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів справи встановлено, що постановою старшої слідчої СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області від 19.04.2025 майно, тимчасово вилучене 18.04.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: автошлях «Чугуїв-Мілове» 68 км+400 м блок пост № 1 біля села Грушівка Куп`янського району Харківської області, зокрема, автомобіль марки ГАЗ 2705-206, реєстраційний номер НОМЕР_5 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , який знаходився у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; два ключі замку запалення,визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000834 від 19.04.2025.

Автомобіль марки ГАЗ 2705-206, реєстраційний номер НОМЕР_5 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , який знаходився у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; два ключі замку запалення, які були вилучені 18.04.2025, відповідають ознакам речових доказів, встановленим статтею 98 Кримінального процесуального кодексу України, тому визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідча суддя зазначає, що використання вказаного вище вилученого транспортного засобу для зберігання та транспортування незаконного виготовлених алкогольних виробів, є обставиною, що має бути встановлена та підлягає доказуванню під час даного кримінального провадження.

Отже, до встановлення усіх фактичних обставин даного кримінального провадження, накладення арешту на вилучене 18.04.2025 під час проведення огляду місця події майно відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та є розумним, а обмеження права власності ОСОБА_3 є співрозмірним завданням кримінального провадження.

При цьому, невжиття у даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна створить реальний ризик знищення або втрати речових доказів, що, у свою чергу, може істотно ускладнити або зробити неможливим досягнення мети досудового розслідування та виконання завдань арешту майна, визначених частиною першою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідча суддя зауважує, що досудове розслідування у межах вказаного кримінального провадження наразі триває. Орган досудового розслідування продовжує здійснювати комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання доказів, встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також осіб, які можуть бути причетними до його вчинення.

Окремо, слідча суддя зазначає, що відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, представник власника майна не входить до кола осіб, яким законодавством надано право на подання клопотання про скасування арешту майна.

Ураховуючи викладене вище, слідча суддя доходить висновку про відсутність законних підстав для часткового скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000834 від 19.04.2025, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204 Кримінального кодексу України.

Керуючись статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 представника ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000834 від 19.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204 Кримінального кодексу України відмовити.

Відповідно до статті 309 Кримінального процесуального кодексу України дана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає; заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1