Номер провадження 1-кп/741/98/25
Єдиний унікальний номер 741/491/25
ВИРОК

іменем України

08 травня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в за лі суду в м. Носівка кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 17 грудня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мрин Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 10 років, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З 03 лютого 2023 року солдат ОСОБА_5 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Окрім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, повинен керуватися вимогами ст. ст. 6, 11, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України, законів України та вимог статутів, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати гідність інших людей, під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати негідних вчинків.

Однак, ОСОБА_5 у порушення вказаних вимог законодавства вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 17 грудня 2024 року приблизно о 19 год 10 хв ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї домогосподарства за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тримаючи в руках зареєстрований власний мисливський нарізний карабін МКМ-072Сб № НОМЕР_2 калібру 7,62х39 мм із приєднаним магазином з патронами калібру 7,62х39 мм, де у нього виник словесний конфлікт із його дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цей же час, на подвір`я вказаного домоволодіння зайшов військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого у ОСОБА_5 на ґрунті ревнощів раптово виник умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 17 грудня 2024 року приблизно о 19 год 10 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, у порушення вимог вищевказаного законодавства, з метою заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто, діючи умисно, на ґрунті ревнощів, маючи достатні навички володіння вогнепальною зброєю, здійснив 13 прицільних пострілів із мисливського нарізного карабіну МКМ-072Сб № НОМЕР_2 калібру 7,62х39 мм у праву верхню кінцівку та тулуб ОСОБА_8 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді трьох наскрізних вогнепальних кульових поранень передньої поверхні грудної клітки та шести наскрізних вогнепальних кульових поранень задньої поверхні грудної клітки /спини/ з ушкодженнями 7-го ребра справа, 10, 11, 12 ребер та 10, 11, 12 грудних хребців зліва; одного вогнепального кульового поранення передньої черевної стінки /живота/, розриву печінки, розриву лівої нирки, багато уламкових переломів кісток тазу; трьох наскрізних вогнепальних кульових поранень м`яких тканин правої верхньої кінцівки з відкритим переломом правої плечової кістки, від яких ОСОБА_8 помер на місці події.

Вогнепальні кульові поранення мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з причиною настання смерті ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 обвинувачується у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, щодо часу, місця, способу його вчинення, вони вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч. 3 ст. 26, ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і клопотання про дослідження яких не було заявлене сторонами кримінального провадження, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу й стосуються процесуальних витрат та речових доказів.

Здійснюючи судовий розгляд кримінального провадження відповідно до наведених вище приписів кримінально-процесуального закону, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Також суд роз`яснив положення щодо змагальності та диспозитивності судового розгляду кримінального провадження, з`ясувавши розуміння їх змісту учасниками судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, визнав у повному обсязі та не заперечував факту здійснення ним не менше семи пострілів, унаслідок чого заподіяв смерть ОСОБА_8 , що трапилося за місцем його проживання в АДРЕСА_2 . Пояснив, що зброя (мисливський нарізний карабін) придбана ним легально та належить йому, того дня (17 грудня 2024 року) він здійснював чищення та догляд за зброєю, тому вона перебувала безпосередньо поряд з ним у зібраному стані. Односельця ОСОБА_8 він знав давно, проходив з ним військову службу в одній частині, однак більше року назад стосунки з ним погіршились, оскільки він мав підстави для ревнощів його до своєї дружини. До свого домоволодіння 17 грудня 2024 року близько 19 год 00 хв. ОСОБА_8 він не запрошував, і, коли той зайшов до подвір`я, почав здійснював постріли у його сторону. Після цього, переконавшись, що ОСОБА_8 не має ознак життя, зателефонував на лінію 102 та повідомив про скоєне. Перед скоєним він вживав близько 200 г алкоголю, а після іще близько 500 г. Свій вчинок засуджує та критично до нього ставиться, щиро жалкує з приводу скоєного, свою провину бажає спокутувати шляхом продовження проходження військової служби у Силах оборони України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо часу, місця та способу вчинення інкримінованого йому діяння є чіткими, послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, зробив для себе висновки, сам повідомив органи поліції про вчинене та активно сприяв у розкритті даного кримінального правопорушення, має на утриманні малолітнього сина віком 10 років та матір у поважному віці 74 роки, бажає продовжити військову службу по обороні України, а тому просив застосувати до нього покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, тобто сім років.

Прокурор ОСОБА_9 у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців, вирішити питання про долю речових доказів згідно зі ст. 100 КК України, стягнути з обвинуваченого судові витрати у розмірі 34223 грн 70 коп на проведення судових експертиз, застосований запобіжний захід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Потерпіла ОСОБА_4 просила суд визнати ОСОБА_5 винним в умисному безпідставному вбивстві її сина та призначити покарання у максимальному розмірі, тобто 15 років позбавлення волі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали, та вважали недоцільним їх дослідження в судовому засіданні. Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Отже, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд уважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання обвинуваченим суд згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, який посягає на життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога; ту обставину, що він раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має позитивну характеристику з місця проходження військової служби, на нього відсутні заяви та скарги за місцем проживання.

Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаявся, у судовому засіданні, у тому числі в судових дебатах та в останньому слові просив призначити йому найменш суворий строк покарання, визначений у санкції ч. 1 ст. 115 КК України, указав, що він про свій вчинок шкодує, жодним чином не намагався уникнути кримінальної відповідальності після скоєння злочину, на досудовому розслідуванні указав поліцейським на всі деталі кримінального правопорушення.

Оскільки щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого ним злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання, суд визнає як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, ураховуючи його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд робить висновок, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою необхідно залишити без зміни до набрання цим вироком законної сили.

Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у кримінальному провадженні, які в загальному згідно з довідками про витрати на проведення вибухово-технічних експертиз (7959 грн), експертизи зброї (17509,80 грн), судової комп`ютерно-технічної експертизи (8754,90 грн) становлять 34223 грн 70 коп.

Долю речових доказів слід вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2024 року, на вогнепальну зброю - мисливський нарізний карабін МКМ 072 Сб, 7,62x39, № КІ- МО 3321, «вироблено в Україні», в якому знаходиться порожній магазин та на дулі ствола мається глушник; предмети схожі на гільзи в кількості семи штук; предмет схожий на магазин; предмети схожі на набої з магазину в кількості 11 штук калібру 7,62 мм; предмети схожі на набої в кількості 14 штук калібру 7,62 мм.; мобільний телефон марки Tehno spark 20С; одяг підозрюваного ОСОБА_5 : комуфльовану куртку з наліпкою на правій передній частині з написом «Мозговий», комуфльовані штани, флісову кофту коричневого кольору, демісезонні ботинки світло-коричневого кольору, необхідно скасувати.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 368, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу затримання, а саме із 17 грудня 2024 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання на підставі ч. 5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі строк із 17 грудня 2024 року до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів за проведення вибухово-технічних експертиз, експертизи зброї, судової комп`ютерно-технічної експертизи в сумі 34223 (тридцять чотири тисячі двісті двадцять три) грн 70 коп. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2024 року, на вогнепальну зброю мисливський нарізний карабін МКМ 072 Сб, 7,62x39, № КІ- МО 3321, «вироблено в Україні», в якому знаходиться порожній магазин та на дулі ствола мається глушник; предмети, схожі на гільзи, в кількості семи штук; предмет, схожий на магазин; предмети, схожі на набої з магазину, в кількості 11 штук калібру 7,62 мм; предмети, схожі на набої, в кількості 14 штук калібру 7,62 мм; мобільний телефон марки Tehno spark 20С; одяг ОСОБА_5 : комуфльовану куртку з наліпкою на правій передній частині з написом «Мозговий», комуфльовані штани, флісову кофту коричневого кольору, демісезонні ботинки світло-коричневого кольору, - скасувати.

Речові докази:

- мисливський нарізний карабін МКМ 072 Сб, 7,62x39, № КІ- МО 3321, «вироблено в Україні», в якому знаходиться порожній магазин та на дулі ствола мається глушник, що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, - конфіскувати в дохід держави;

- предмети, схожі на гільзи, в кількості семи штук; предмет, схожий на магазин; предмети, схожі на набої з магазину, в кількості 11 штук калібру 7,62 мм; предмети, схожі на набої, в кількості 14 штук калібру 7,62 мм, предмет, схожий на кулю в паперовому конверті, взуття та одяг трупа ОСОБА_8 , які запаковано до спеціального пакету QHY0190500; марлеві тампони зі змивами з лівої руки, з правої руки, правого та лівого вуха, обличчя ОСОБА_5 та контрольний марлевий тампон, які запаковано до спеціального пакета № 0100543, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, - знищити;

- мобільний телефон марки Tehno spark 20С, який запаковано до паперового пакету, одяг ОСОБА_5 : комуфльовану куртку з наліпкою на правій передній частині з написом «Мозговий», комуфльовані штани, флісову кофту коричневого кольору, демісезонні ботинки світло-коричневого кольору, які поміщено до спеціального поліетиленового пакету QHY0190499, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, - повернути власнику ОСОБА_5 для розпорядження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Носівський районний суд Чернігівської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому у порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_10