ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 671/1061/25

Провадження № 11-сс/820/385/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представників третьої особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Волочиської окружної прокуратури про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000008, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2025 року,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-2 КК України, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Прокурор Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на посіви та урожай соняшника, які були виявлені на земельних ділянках із кадастровими номерами :02:012:0607 площею 91,0846 га, :07:032:0016 площею 47,5762 га, :07:036:0001 площею 55,7726 га, :02:012:0002 площею 12,4134 га, :07:039:0015 площею 11,6253 га, :07:038:0006 площею 51,7936 га, :07:037:0113 площею 11,7317 га, які розташовані поблизу с. Вільшани Волочиської міської ТГ Хмельницького району Хмельницької області та які перебувають у комунальній власності Волочиської міської ради, шляхом заборони власнику та іншим особам володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

В обґрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи та працівники ТОВ «ТОПАЗ-АГРО», за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, без відповідних правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності або право користування (оренди) земельними ділянками, умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку шляхом механічного обробітку ґрунту, посіву, вирощування урожаю сільськогосподарських культур, самовільно зайняли та використовують земельні ділянки з кадастровими номерами :02:012:0607, :07:032:0016, :07:036:0001, :02:012:0002, :07:039:0015, :07:038:0006, :07:037:0113 загальною площею 282 га, що розташовані за межами населених пунктів сіл Ожигівці та Користова Хмельницького району, які перебувають в комунальній власності Волочиської міської ради.

За вказаним фактом 28 травня 2025 року Волочиською окружною прокуратурою внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене групою осіб, та розпочато досудове розслідування.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 30.04.2024 у справі № 924/46/24, яке набрало законної сили 10.10.2024, задоволено позовну заяву Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волочиської міської ради про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом скасування державної реєстрації права постійного користування та повернення ПАТ «Мотор Січ» земельних ділянок з кадастровими номерами :02:033:0182, :02:012:0603, :02:012:0605, :02:012:0606, :02:012:0607, :02:014:0020.

Окрім того, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 08.05.2024 у справі № 924/45/24, яке набрало законної сили 28.10.2024, задоволено позовну заяву Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волочиської міської ради про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом скасування державної реєстрації права постійного користування та повернення ПАТ «Мотор Січ» земельних ділянок з кадастровими номерами :07:032:0016, :07:036:0001, :02:012:0002, :07:039:0015, :07:038:0006, :07:037:0113. Згідно з відомостями, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, станом на 28.05.2025 вищевказані земельні ділянки перебувають у комунальній власності Волочиської міської ради, в оренду чи користування третім особам не передані.

Згідно з інформацією Волочиської міської ради вищевказані рішення судів виконані, право постійного користування ПАТ «Мотор Січ» на земельні ділянки припинено, у міської ради відсутні перешкоди щодо розпорядження земельними ділянками. Водночас, міською радою зазначено, що ТОВ «ТОПАЗ-АГРО» обробляє наступні земельні ділянки: :02:012:0607( площа 91,0846 га), :07:032:0016 (площа 47, 5762 га), :07:036:0001 (площа 55,7726 га), :02:012:0002 (площа 12, 4134 га), :07:039:0015 (площа 11,6253 га), :07:038:0006 (площа 51, 7936 га) та :07:037:0113 (площа 11,7317 га).

Також, згідно з інформацією ГУ ДПС у Хмельницькій області ТОВ «ТОПАЗ-АГРО» подало податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік, оподатковано земельні ділянки загальною площею 632,711 га та задекларовано податкові зобов`язання в сумі 1121850,16 грн. Земельні ділянки з кадастровими номерами :02:012:0607, :07:032:0016, :07:036:0001, :02:012:0002, :07:039:0015, :07:038:0006, :07:037:0113 включені до оподаткування.

Візуальним обстеженням вищевказаних земельних ділянок встановлено, що на теперішній час вони обробляються шляхом вирощування сільськогосподарських культур. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначені земельні ділянки належать Волочиській міській раді об`єднаної територіальної громади.

04.06.2025 під час огляду земельних ділянок за участю інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_8 та начальника відділу земельних відносин та екології Волочиської міської ради ОСОБА_9 з кадастровими номерами :02:012:0607 площею 91,0846 га, :07:032:0016 площею 47,5762 га, :07:036:0001 площею 55,7726 га, :02:012:0002 площею 12,4134 га, :07:039:0015 площею 11,6253 га, :07:038:0006 площею 51,7936 га, :07:037:0113 площею 11,7317 га, які розташовані поблизу с. Вільшани Волочиської міської ТГ Хмельницького району Хмельницької області встановлено, що вказані земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності Волочиської міської ради, засіяні посівами соняшника площами 91,0846 га, 47,5762 га, 55,7726 га, 12,4134 га, 11,6253 га, 51,7936 га та 11,7317 га відповідно.

Відповідно до листа Волочиської міської ради від 14.05.2025 № 1652/11-12/10в, вищевказані земельні ділянки обробляє ТОВ «ТОПАЗ-АГРО».

Окрім того, 14.07.2025 від Волочиської міської ради отримано Акт про нарахування суми безпідставно збережених коштів за використання земельних ділянок комунальної власності, складений 10.06.2025.

Згідно з вказаним Актом, комісією по нарахуванню суми безпідставно збережених коштів за використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:012:0607, :07:032:0016, :07:036:0001, :02:012:0002, :07:039:0015, :07:038:0006, :07:037:0113 використовуються ТОВ «ТОПАЗ-АГРО» без достатніх правових підстав. Розмір суми безпідставно збережених коштів за період з 10.10.2024 по 31.05.2025 становить 725133,03 грн.

Згідно з інформацією, наявною на офіційному веб-сайті Державної служби статистики України (посилання https://www.ukrstat.gov.ua/) середній збір урожаю соняшника по Хмельницькій області становить 32,1 ц/га, середня закупівельна ціна соняшника по області становить 5675 грн./тонну;

Таким чином, вартість урожаю сільськогосподарської культури соняшник, яка знаходиться: на земельній ділянці із кадастровим номером :02:012:0607 площею 91,0846 га орієнтовно складає 1 млн. 658 тис. 802 грн.; на земельній ділянці із кадастровим номером :07:032:0016 площею 47,5762 га - 866 тис. 572 грн.; на земельній ділянці із кадастровим номером :07:036:0001 площею 55,7726 га - 1 млн. 15 тис. 825 грн.; на земельній ділянці із кадастровим номером :02:012:0002 площею 12,4134 га - 225 тис. 865 грн.; на земельній ділянці із кадастровим номером :07:039:0015 площею 11,6253 га - 211 тис. 677 грн.; на земельній ділянці із кадастровим номером :07:038:0006 площею 51,7936 га - 943 тис. 185 грн.; на земельній ділянці із кадастровим номером :07:037:0113 площею 11,7317 га - 213 тис. 380 грн.

04.06.2025 земельні ділянки з кадастровими номерами :02:012:0607, :07:032:0016, :07:036:0001, :02:012:0002, :07:039:0015, :07:038:0006, :07:037:0113 загальною площею 282 га та посіви соняшника на вказаних земельних ділянках визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 28 травня 2025 року.

Є достатньо даних вважати, що посіви соняшника на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:012:0607 площею 91,0846 га, :07:032:0016 площею 47,5762 га, :07:036:0001 площею 55,7726 га, :02:012:0002 площею 12,4134 га, :07:039:0015 площею 11,6253 га, :07:038:0006 площею 51,7936 га, :07:037:0113 площею 11,7317 га, які розташовані поблизу с. Вільшани Волочиської міської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, та протизаконно використовуються службовими особами та працівниками ТОВ «ТОПАЗ-АГРО», є доказом вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на вказані посіви та урожай соняшника, які знаходяться на вищевказаних земельних ділянках та належать Волочиській міській раді (юридична адреса: вул. Центральна, 1, м. Волочиськ, Хмельницька обл., 31200, ) шляхом заборони власнику та іншим особам розпоряджатися вказаними посівами та урожаєм соняшника.

Ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2025 року у задоволенні клопотання прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_5 відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із рішенням слідчого судді, прокурор Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про відмову у накладені арешту на майно скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання про арешт майна задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що вказане майно є доказами вчинення злочину у кримінальному провадженні №0000008 від 28.05.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, про що слідчим винесено відповідну постанову, а також вищезазначений урожай соняшника підпадає під ознаки майна, що підлягає спеціальній конфіскації, оскільки підпадають під ознаки, зазначені в п. 1 ч. 1 ст.96-2 КК України, а саме: одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

За результатами проведеного досудового розслідування встановлено, що службові особи та працівники ТОВ «ТОПАЗ АГРО», за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, без відповідних правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності або право користування (оренди) земельними ділянками, умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку шляхом механічного обробітку грунту, посіву, вирощування урожаю сільськогосподарських культур - соняшника, самовільно використовують земельні ділянки, що розташовані за межами населених пунктів сіл Ожигівці та Користова Хмельницького району, які перебувають в комунальній власності Волочиської міської ради, а тому слід накласти арешт на посіви та урожай соняшника до з?ясування всіх обставин даного кримінального провадження.

Вказане майно є способом вчинення кримінального правопорушення, має доказове значення у кримінальному провадженні, а отже необхідно усунути будь-яку можливість стороннім особам розпоряджатись ним. Не накладення арешту на зазначене майно призведе до фактично повного знищення слідів кримінального правопорушення, а отже - до неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Окрім того в органу досудового розслідування є підстави вважати, що зазначений урожай соняшника є результатом незаконної діяльності. Згідно з правовою позицією, висловленою у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Раймондо проти Італії» від 22.02.1994, арешт відповідного майна, поза сумнівом, застосовується як проміжний захід, що має забезпечувати, у разі потреби, подальшу конфіскацію цього майна, яке вважається органом досудового розслідування ймовірним результатом незаконної діяльності.

Слідчим суддею не враховано той факт, що Волочиською міською радою будь-які рішення про передачу земельних ділянок, на яких ростуть рослини соняшника, в оренду чи будь-яке інше користування не приймалися, тому рослини соняшника підпадають під ознаки, зазначені в п.1 ч.1 ст. 96-2 КК України, а саме: одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

Таким чином, вказані факти підтверджують те, що рослини соняшника обґрунтовано визнано слідчим речовим доказом, є одержаним внаслідок вчинення злочину, підлягає накладення арешту та визначення порядку зберігання речових доказів.

Метою арешту майна на вказані посіви та врожай соняшника є збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також спеціальної конфіскації.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засідання просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу, на зазначених у ній підставах. Зазначив, що під забороною розпоряджатися мав на увазі заборону збирати та відчужувати врожай, дійсно ПАТ «Мотор Січ» володіло вказаними ділянками до жовтня 2024 року, коли рішення судів набули чинності.

Представники третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Крім того зазначили, що ТОВ «ТОПАЗ-АГРО» дізналось про наявність рішень про обмеження у праві користування земельними ділянками лише у травні 2025 року, тоді як ТОВ «ТОПАЗ-АГРО» провело посівну компанія в березні 2025 року, тобто на законних підставах, на час здійснення посіву ТОВ «ТОПАЗ-АГРО» діяло на підставі договору сумісної діяльності від 16 жовтня 2020 року, укладеного між ним та ПАТ «Мотор Січ», про рішення господарського суду товариству не було відомо. Вважають, що в даному випадку мають місце господарські правовідносини.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним,обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 98, 132, 170-173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на посіви та урожай соняшника, які були виявлені на земельних ділянках із кадастровими номерами :02:012:0607 площею 91,0846 га, :07:032:0016 площею 47,5762 га, :07:036:0001 площею 55,7726 га, :02:012:0002 площею 12,4134 га, :07:039:0015 площею 11,6253 га, :07:038:0006 площею 51,7936 га, :07:037:0113 площею 11,7317 га, які розташовані поблизу с. Вільшани Волочиської міської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, просив накласти арешт на майно, виявлене на цих ділянках, а саме на посіви та врожай соняшника, яке є доказом вчинення злочину у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, підпадає під ознаки майна, що підлягає спеціальній конфіскації, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, шляхом заборони власнику або іншим особам розпоряджатися вказаним майном.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора слідчий суддя зазначив про відсутність у клопотанні всупереч п.1 ч.2 ст. 171 КПК України належного обґрунтування необхідності застосування такого арешту, його підстави та мети.

В ході судового розгляду встановлено, що 28 травня 2025 року Волочиською окружною прокуратурою внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, у якому на час розгляду клопотання жодній особі не повідомлено про підозру.

В межах даного кримінального провадження 04 червня 2025 року за участю спеціаліста-криміналіста здійснено огляд означених вище земельних ділянок та, згідно з протоколом огляду, на земельних ділянках вирощується урожай сільськогосподарських культур (соняшник). Експертизи у кримінальному провадженні не проводились.

Також під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що ТОВ «ТОПАЗ-АГРО» діяло на підставі договору сумісної діяльності від 16 жовтня 2020 року, укладеного між ПАТ «Мотор Січ» та ТОВ «ТОПАЗ-АГРО», мета договору - вирощування зернових та технічних культур на площі 281,9974 га, для виконання умов договору ПАТ «Мотор Січ» передає земельні ділянки з кадастровими номерами :07:038:0006, :07:039:0015, :07:037:0113, :07:036:0001, :07:032:0016, :02:012:0002, :02:012:0607. Строк дії договору до 15.10.2027 року (а/с 64-65).

Колегія суддів звертає увагу, що додані прокурором до клопотання докази не містять підтвердження того, що ТОВ «ТОПАЗ-АГРО» було обізнано про прийняті судами рішення, якими задоволено позовну заяву Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волочиської міської ради про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом скасування державної реєстрації права постійного користування та повернення ПАТ «Мотор Січ» земельних ділянок.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять даних, що ТОВ «ТОПАЗ-АГРО»самовільно використовувало земельні ділянки, що розташовані за межами населених пунктів сіл Ожигівці та Користова Хмельницького району, які перебувають в комунальній власності Волочиської міської ради на час посіву соняшника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.09.1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише на умовах, передбачених законом, а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію законів. Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах Амюр проти Франції, Колишній король Греції та інші проти Греції та Малама проти Греції).

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судової процедури, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно зі ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України, засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог цього Кодексу, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1, 2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд при вирішенні питання про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, повинні перевірити наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно, яке визнано речовим доказом, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.

Так, зокрема, в рішенні у справі «Новоселецький проти України», Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення згаданого вище права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (п.101).

Формальне посилання на положення ст.98 КПК України не може розцінюватися як відповідне обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи внаслідок накладення арешту на належне такій особі майно.

Колегія суддів погоджується, що сам факт наявності у матеріалах кримінального провадження постанови слідчого про визнання речовими доказами земельної ділянки з посівами соняшника не може виступати метою для накладення арешту у розумінні ч. 2 ст. 173 КПК України.

Крім того, за змістом статті 100 КПК України сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, колегія суддів звертає увагу, що врожай соняшника на земельній ділянці, який не зібрано, тобто не встановлено вагу соняшника, його вартість, із забороною розпоряджатися майном та використовувати його, не зможе бути використаний як доказ у кримінальному проваджені, також зі спливом незначного часу стане непридатним для використання, тобто не дотримується мета накладення арешту.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України; 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України), 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист правта основоположних свобод передбачається, що будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що прокурором подане клопотання не обґрунтоване належним чином і не в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був упевнений у тому, що подані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Так, кримінальна відповідальність за ч.2 ст.197-1 КК України настає за самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, або групою осіб, або щодо земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель.

У даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 16 жовтня 2020 року між ПАТ «Мотор Січ» та ТОВ «ТОПАЗ АГРО» було підписано Договір №1611/20-К згідно якого сторони зобов`язуються шляхом об`єднання зусиль сумісно діяти в сфері сільського господарства для досягнення мети - вирощування зернових і технічних культур (а/с 64).

Згідно постанови Верховного суду Касаційного господарського суду від 25 березня 2025 року касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Мотор Січ» закрито, касаційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.10.2024, яким скасовано державну реєстрацію права постійного користування ПАТ «Мотор Січ» на земельні ділянки з кадастровими номерами :07:032:0016, :07:036:0001, :02:012:0002, :07:039:0015, :07:038:0006, :07:037:0113; зобов`язано повернути вказані земельні ділянки Волочиській міської ради - залишено без змін.

Судом враховано, що загальний доступ у ЄДРСР до вказаної постанови було надано 02.04.2025 року, про існування такого рішення ТОВ «ТОПАЗ АГРО» не було проінформовано, при цьому посівна кампанія ТОВ «ТОПАЗ АГРО» була здійснена у березні 2025, тобто була здійснена на законних підставах.

Також не заслуговують на увагу апеляційні доводи прокурора, що накладення арешту на майно необхідно з метою застосування спеціальної конфіскації.

Відповідно до вимог ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті (з метою застосування спеціальної конфіскації), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 962 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, у цьому провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, тому вказані посіви соняшника не належать ні підозрюваному, ні обвинуваченому, ні засудженому, а також прокурором не доведено, що третя особа набула це майно безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 962 Кримінального кодексу України.

Також колегією суддів враховувались вимоги статті 173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб , що арешт майна, а саме на посіви соняшника, призведе до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «ТОПАЗ АГРО» та інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, оскільки згідно з інформацією ГУ ДПС у Хмельницькій області ТОВ «ТОПАЗ-АГРО» подало податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік, оподатковано земельні ділянки загальною площею 632,711 га та задекларовано податкові зобов`язання в сумі 1121850,16 грн., тобто ТОВ «ТОПАЗ АГРО» сплачує податки державі, а також сплачує Волочиській міській раді відшкодування за використання земельної ділянки комунальної власності.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000008, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України винесена з урахуванням всіх обставин справи, з додержанням вимог кримінального процесуального закону, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, щодо володіння своїм майном, апеляційних підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Волочиської окружної прокуратури про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000008, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2025 року,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-2 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3