Справа № 759/2631/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4214/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференціїї),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000249 від 16.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що на даний час продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року клопотання задоволено та продовжено дію запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 червня 2025 року включно, із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинуваченого під вартою вказав, що такі обставини як зміст та обсяг обвинувачення, конкретні обставини кримінального правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, у своїй сукупності свідчать про те, що на даний час наявні такі ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе ухилятися від суду та не виконувати його процесуальні рішення , про що вказують такі обставини як характер протиправних дій, в яких він обвинувачується, мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у даному кримінальному правопорушенні; має можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному провадженні. Крім того, існує велика ймовірність того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення враховуючи його попередню поведінку.

Судом також прийнято до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме: його вік, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, відсутність міцних соціальних зв`язків, у тому числі відсутність родини й утриманців, а також те, що він до затримання не працював (документів на підтвердження офіційного працевлаштування суду не надано) та раніше неодноразово судимий.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить скасувати ухвалу суду та змінити запобіжний захід , не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що продовження дії найбільш суворого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 є недоцільним, оскільки сторона обвинувачення не довела, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, не довела наявність ризиків, вказаних в клопотанні, а обставини, вказані в клопотанні, виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Крім того, захисник вказує, що обвинувачений має постійне місце проживання у м. Києві, має сім`ю, постійно працює кур`єром по доставці продуктів харчування (офіційно не оформлений), на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Про розгляд апеляційної скарги захисник та прокурор повідомлені, проте клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх особистою участю до суду не надійшло, тому їх неявка, в силу вимог ст.422-1 КПК України, не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Суд першої інстанції, розглядаючи питання доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою у зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього перебувати на волі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на час судового розгляду.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про особу обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Посилання захисника на недоведеність прокурором заявлених ризиків не знайшло свого підтвердження, оскільки клопотання прокурора містить достатньо відомостей щодо існування заявлених ризиків з посиланням на відповідні докази, судом в повній мірі було перевірено наявність ризиків та доводам прокурора надано належну оцінку.

Ті обставини, що обвинувачений має постійне місце проживання у м. Києві, сім`ю, працює неофіційно кур`єром, то вказані обставини не є тими стримуючими факторами, які б могли гарантувати його належну процесуальну поведінку та не переважають можливих ризиків його неправомірних дій.

Інших переконливих доводів, які б ставили під сумнів правильність висновків судді про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_6 , апеляційна скарга не містить.

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого продовжено судом першої інстанції, має забезпечити виконання обвинуваченому ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства та міжнародного законодавства, які б могли слугувати безумовними підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала суду є законною.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419, 422-1 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: