Провадження № 1-кс/752/4326/25
У Х В А Л А

23 травня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , представника власника майна ТОВ «Онлімед» - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні № 0000179 від 11.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 11.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в якому прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене 15 травня 2025 року у ході проведення обшуку за місцем знаходження ТОВ «ОНІЛМЕД», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого 47, майно.

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000179 від 11.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування слідчим 15.05.2025 року проведено обшук за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого 47 за місцем знаходження ТОВ «ОНІЛМЕД».

В ході проведення обшуку слідчим виявлено та вилучено наступні речі та предмети, які слідчим визнано речовим доказом у межах кримінального провадження № 0000179 від 11.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

На виконання вказаної ухвали 15 травня 2025 року проведено обшук за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого 47 за місцем знаходження ТОВ «ОНІЛМЕД», у ході якого виявлено та вилучено зазначене вище майно.

Вилучені речі являються речовими доказами та відповідає вимогам, передбаченим ст. 167 КПК України, оскільки являються засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі сліди вчинених кримінальних правопорушень, а тому можуть бути використані як докази фактів та обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, вилучене майно постановою слідчого відділу СУ ГУНП у м .Києві від 15.05.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000179 від 11.02.2025 року.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила задовольнити. Крім того, долучила копію постанови слідчого про зміну правової кваліфікації укримінальному провадженні № 0000179 від 11.02.2025 року, а саме кримінальнеправопорушення передбачене ч. 2 ст. 364 на ч.4 ст. 191 КК України. Крім того зазначила, що ОСОБА_5 перебуває за межами державного кордону з початку 2022 року, при цьому, згідно з наявних в електронній системі публічних закупівель «Prozorro» всі договори від імені ТОВ «Онлімед» та ТОВ «УІК «Запоріжжя» підписуються ОСОБА_5 , а податкові звітності, щоквартально подаються ОСОБА_5 підписані його спеціальним апаратно-програмним пристроєм «токеном» з території України. Звертала увагу слідчого судді на те, що вилучені документи містять зразки підпису ОСОБА_5 , тому з метою встановлення особи, яка ставила підписи останнього, в органу досудового розслідування виникла необхідність в їх вилученні та накладенні арешту.

Представник власника майна ТОВ «Онлімед» - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити, з огляду на те, що вилучене під час обшуку майно не має ознаків речових доказів у межах кримінального провадження № 0000179 від 11.02.2025 року.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000179 від 11.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Так, 25 липня 2024 року проведено обшук за місцем знаходження ТОВ «ОНІЛМЕД», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого 47, під час якого виявлено та вилучено: Виписка з ЄДР ТОВ «ОНЛІМЕД» на 2 арк; наказ ТОВ «ОНЛІМЕД» №1-К від 27.08.2021 року на 1 арк; витяг №099 на 1 арк;виписка з ЄДР ТОВ УІК «Запоріжжя» на 1 арк; свідоцтво про державну реєстрацію юр особи №031678 на 1 арк; свідоцтво про реєстрацію платника податків на 2 арк; витяг з ЄДР ФОП ОСОБА_6 на 9 арк; опис на 1 арк;рішення ТОВ УІК «Запоріжжя» на 1 арк; модельний статут ТОВ на 8 арк;протокол №16 загальних зборів учасників ТОВ УІК «Запоріжжя» на 2 арк;наказ №70/к на 1 арк; видаткові накладні №00086, 00089, 00091, 00092, 00094, 00093, 00096, 200, 30, 293, 158 на 12 арк; видаткова накладна №РН-0000701, РН-0000693, РН-0000703; договір поставки на 12 арк.флеш носій Kingston 64 GB c/н LY580529 з копіями листувань з месенджерів співробітників ТОВ «ОНЛІМЕД», флеш-носій Secure Token 337K №2105-180364.

Вилучені речі постановою слідчого відідлу СУ ГУНП у м .Києві від 15.05.2025 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000179 від 11.02.2025 року.

Положення ч. 2 ст. 168 КПК України передбачають, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ч. 3 ст. 170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, ч. 11 ст. 170 КПК України встановлює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, враховуючи зміст обставин, що розслідуються в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вилучене майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні № 0000179 від 11.02.2025 року, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене, з метою збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні №0000179 від 11.02.2025 року, з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, необхідно накласти арешт на вказане у клопотанні прокурора майно.

При цьому, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Таким чином, слідча суддя прийшла до висновку, що клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 11.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 22, 26, 98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 234-236, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні № 0000179 від 11.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України , задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуку за місцем знаходження ТОВ «ОНІЛМЕД», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого 47 майно, а саме на:

-Виписку з ЄДР ТОВ «ОНЛІМЕД» на 2 арк;

-Наказ ТОВ «ОНЛІМЕД» №1-К від 27.08.2021 року на 1 арк;

-Витяг №099 на 1 арк;

-Виписку з ЄДР ТОВ УІК «Запоріжжя» на 1 арк;

-Свідоцтво про державну реєстрацію юр особи №031678 на 1 арк;

-Свідоцтво про реєстрацію платника податків на 2 арк;

-Витяг з ЄДР ФОП ОСОБА_6 на 9 арк;

-Опис на 1 арк;

-Рішення ТОВ УІК «Запоріжжя» на 1 арк;

-Модельний статут ТОВ на 8 арк;

-Протокол №16 загальних зборів учасників ТОВ УІК «Запоріжжя» на 2 арк;

-Наказ №70/к на 1 арк;

-Видаткові накладні №00086, 00089, 00091, 00092, 00094, 00093, 00096, 200, 30, 293, 158 на 12 арк;

-Видаткову накладну №РН-0000701, РН-0000693, РН-0000703;

-Договір поставки на 12 арк.

-Флеш носій Kingston 64 GB c/н LY580529 з копіями листувань з месенджерів співробітників ТОВ «ОНЛІМЕД»,

-Флеш-носій Secure Token 337K №2105-180364.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1