ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1422/24

Провадження № 11-кп/820/626/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції виділене провадження у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 серпня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Красилівського районного суду від 18 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 жовтня 2025 року включно.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не було встановлено.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Красилівського районного суду від 18 серпня 2025 року та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Уважав, що дана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Зауважував, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та ризики в судовому засіданні не доведені, заявлені формально, не підтверджуються відповідними доказами, тому відсутні будь-які дані, які би свідчили, про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Окрім того, просив урахувати те, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, є приватним підприємцем та особою з інвалідністю третьої групи, а тому немає підстав вважати, що він буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Установлено, що у Красилівському районному суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою Красилівського районного суду від 01 липня 2024 року відносно ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 27 серпня 2024 року включно із визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

У подальшому судом було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (востаннє до 30 серпня 2025 року).

Оскаржуваною ухвалою Красилівського районного суду від 18 серпня 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 жовтня 2025 року включно.

На думку суду першої інстанції, прокурор довів, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які не зменшилися, що у свою чергу давало підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором було наведено достатньо підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обґрунтовано взято до уваги конкретні обставини даної справи та обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає характеру та тяжкості вчиненого правопорушення, а встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, є доведеними і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

На думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження доводи, зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту.

Суд першої інстанції врахував обставини, на які зверталася увага в апеляційній скарзі, зокрема, стан здоров`я обвинуваченого та міцність його соціальних зв`язків.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Ураховуючи наведені ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, суд обґрунтовано продовжив строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Колегія суддів уважає, що місцевий суд врахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість ОСОБА_7 , тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується останній, та обґрунтовано прийняв рішення про необхідність продовження строку дії вищевказаного запобіжного заходу.

Обставини, на які захисник посилається у поданій апеляційній скарзі, не можуть бути підставами для зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Більш м`який запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не забезпечить та не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого ОСОБА_8 .

Судом згідно з ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду від 01 липня 2024 року обґрунтовано визначено альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави, що становить 121 120 грн, при виконанні якого перебування обвинуваченого під вартою буде припинено.

Колегія суддів зазначає, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, а встановлені при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики наразі не відпали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 серпня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3