Справа № 242/12/22
Провадження № 1-кп/932/559/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0000724 від 19.11.2020,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , підтримавши обґрунтування, правові підстави та ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений спроможний:

1) переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

2) незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1. ст. 177 КПК України).

3) продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується або вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч.1 ст.177 КПК України).

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із зазначених вище підстав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , просила суд скасувати запобіжний захід застосований щодо останнього, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 перебуває під вартою 4 роки, ризики є необґрунтованими, а клопотання прокурора неправомірним.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника, додавши, що прокурором не було наданого жодного доказу на підтвердження існування зазначених ризиків. Разом із цим, невідомо скільки ще буде тривати судовий розгляд, а тому обвинувачений просить суд надати можливість йому побачитись із дітьми, з сім`єю, оскільки він провину визнає та переховуватись не збирається.

Інші учасники провадження підтримали позицію захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 .

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню, з таких підстав.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України однією з підстав для продовження строку тримання під вартою особи є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Під час розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_6 , зокрема, згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі, без обрання іншої, альтернативної міри покарання.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення покарання, враховуючи його тяжкість, збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду. Окрім того, існує ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони не допитані у судовому засіданні.

Окрім того, обвинувачений спроможний продовжити вчиняти інкриміноване йому кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий.

При винесенні рішення щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 суд погоджується зі стороною захисту щодо тривалості утримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, проте зіставляючи тяжкість інкримінованого останньому злочину, відсутність істотних підстав або нововиявлених обставин, які б могли слугувати належним підґрунтям для зміни або скасування запобіжного заходу, враховуючи попередню судимість ОСОБА_6 , на сьогоднішній день суд не може погодитися із необхідністю скасування такого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 як тримання під вартою.

Отже, на сьогоднішній день ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені судом раніше не зменшилися, продовжують існувати та необхідні для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, заслухавши позицію сторони захисту, беручи до уваги тривалий час перебування ОСОБА_6 під вартою, враховуючи, що суд вкотре не може розпочати підготовче засідання, суд дійшов висновку про можливість визначення обвинуваченому ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу виді застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який за переконанням суду спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченим.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на обвинувачених такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду у провадженні якого перебуває кримінальне провадження; утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти суд про зміну місця проживання/перебування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержання законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням його у Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 05 липня 2025 року включно.

Установити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_6 під вартою є 05 липня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 грн (триста дві тисячі вісімсот гривень) 00 коп.

Установити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_6 , або іншою фізичною чи юридичною особою, застави у розмірі 302 800 грн (триста дві тисячі вісімсот гривень) 00 коп. ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_6 будуть покладені такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

-утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-повідомляти суд про зміну місця проживання/перебування.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі нез`явлення його за викликом до суду без поважних причин чи неповідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього, застава звертається у дохід держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання копії.

Суддя ОСОБА_1