КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/7898/25-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2702/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні №0000286 від 10.04.2024,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 05.12.2024 в рамках кримінального провадження №0000286 від 10.04.2024.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 відбулось з явним порушенням процесуального порядку, оскільки незважаючи на той факт, що в органу досудового розслідування наявна інформація про перебування ОСОБА_7 за межами України, повідомлення про підозру не було їй надіслано, зокрема, на електронну пошту, натомість було надіслано за місцем реєстрації у місті Києві, тобто туди, де ОСОБА_7 позбавлена можливості його отримати.

Апелянт зазначає, що повідомлення в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора здійснено не було, тобто орган досудового розслідування свідомо здійснив повідомлення про підозру таким чином, що підозрювана не має можливості його отримати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 від 10.04.2024 за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 255 та ч. 1 ст. 365-3 КК України.

Підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні є: ОСОБА_7 , громадянка України; ОСОБА_9 , громадянин України; ОСОБА_10 , громадянин російської федерації; ОСОБА_11 , громадянин російської федерації; ОСОБА_12 , громадянин російської федерації; ОСОБА_13 , громадянин України; ОСОБА_14 , громадянин України; ОСОБА_15 , громадянин України; ОСОБА_16 , громадянин України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

У вказаному кримінальному провадженні перевіряється злочинний механізм функціонування на території України ряду юридичних осіб (резидентів та нерезидентів), які надають послуги онлайн-казино під брендом «PIN-UP», власниками яких є громадяни російської федерації, наближені до вищого керівництва держави-агресора. Метою діяльності вказаних осіб стало отримання відповідного прибутку із подальшим його перерозподілом, виведенням її частини за межі України, в тому числі спрямування до фондів держави-агресора, а також з метою збору персональних даних про користувачів (клієнтів) послуг (гравців).

Так, громадяни рф та України, використовуючи реквізити юридичних осіб на території України та Республіки Кіпр, російське програмне забезпечення, укладені ліцензійні угоди та зв`язки із контролюючими органами (КРАІЛ), а також на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану, спрямованого на отримання та виведення грошових активів з території України для їх подальшого перерозподілу та використання на території держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, вчинили пособництво державі-агресору завдавши невідтворної шкоди та забезпечивши настання негативних наслідків для боєздатності як основної складової боєготовності Сил оборони України.

З урахуванням наявності достатніх підстав 05.12.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві), вчинених громадянами України, з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

13.12.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/58537/24-к в порядку частини 6 статті 193 КПК України стосовно підозрюваної ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

04.03.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 05.12.2024 в рамках кримінального провадження №0000286 від 10.04.2024.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру від 05.12.2024 ОСОБА_7 відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України та при врученні повідомлення про підозру дотримано вимоги ст. 278 КПК України.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 05.12.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за формою та змістом вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Всупереч доводам апеляційної скарги з матеріалі провадження вбачається, що 05.12.2024 року, відповідно до вимог глави 11 Кримінального процесуального кодексу України, в зв`язку із неможливістю вручення підозри у передбачений ст. 278 КПК України спосіб, повідомлення про підозру ОСОБА_7 було направлено поштовим відправленням із кур`єрською доставкою за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також додатково вручено нарочно житлово-експлуатаційній організації ТОВ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ЕКСПЕРТНИЙ ЦЕНТР», яке обслуговує житловий будинок за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_7 .

Таким чином, органом досудового розслідування були вчинені всі можливі та необхідні дії щодо повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, шляхом направлення повідомлення про підозру, пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваної, всіма можливим способами.

Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, не є безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення та висновків слідчого судді не спростовують.

Твердження сторони захисту про те, що повідомлення про підозру від 05.12.2024 складено без достатніх підстав фактично зведені до питань доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій підозрюваної, оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів, однак з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Так, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В апеляційній скарзі не наведено, та під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено даних про порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру від 05.12.2024 ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 111-2 КК України, які б слугували підставою для її скасування.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2

Судді:

ОСОБА_3 ____________ ОСОБА_4 ____________