печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозри від 06.10.2023 у кримінальному провадженні №0000056,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення Старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 від 06.10.2023 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 чт. 27 ч. 3 ст. 199, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні №0000056 від 05.04.2019.

В обґрунтування вимог скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що вказане повідомлення про підозру є необґрунтованим та незаконним, зазначена підозра невмотивована, необґрунтована та така, що підлягає скасуванню з наступних підстав: зміст підозри не відповідає обставинам справи та матеріалам кримінального провадження, оскільки в ньому йдеться, що ОСОБА_4 зареєстрував через Всесвітню мережу інтернет та здійснював адміністрування сайтів «diploma.kiev.ua, diploma.org.ua, diploma.in.ua» та розміщував на них невстановлену кількість оголошень про можливість поставити підроблені дипломи про здобуття вищої освіти, на яких нанесена плівка з голографічними захисними елементами у вигляді «Малого Державного Герба України», де були зазначені номер телефону НОМЕР_1 ; Також, згідно підозри, 04.11.2019 року відповідно до попередньо узгодженого плану дій і розподілу ролей, з корисливих мотивів, маючи умисел на придбання, зберігання, перевезення, пересилання та збут незаконно одержаних голографічних захисних елементів, зокрема прозорої плівки із зображенням у вигляді «Малого Державного Герба України», використовуючи абонентський номер телефону НОМЕР_1 , провів телефонну розмову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користувався абонентським номером НОМЕР_2 , та повідомив останньому про можливість у порушення наказу Міністерства освіти та науки України від 06.03.2015 № 249 виготовити диплом про здобуття вищої освіти із голографічними захисними елементами, зокрема прозорої плівки із зображенням у вигляді «Малого Державного Герба України» та необхідність направити за допомогою месенджера «Telegram», який прикріплений до номеру телефона НОМЕР_3 необхідну інформацію, а саме: прізвище, ім`я та по батькові, особи на яку необхідно виготовити диплом, дата народження, попередній документ про здобуття освіти, назву вищого навчального закладу, спеціальність, форма навчання, рік навчання, та зазначити ступінь вищої освіти (бакалавр, спеціаліст чи магістр). У відповідь ОСОБА_7 о 17:17 04.11.2019 за допомогою месенджера «Telegram», на номер телефону НОМЕР_3 , який знаходився користуванні ОСОБА_8 , надіслав повідомлення із зазначеною інформацією. Проте, протоколом від 20.01.2021 року про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі - встановлено, що контактним номером телефону НОМЕР_1 користується ОСОБА_9 , яка змінює постійно голос і представляється під різними іменами, а тому - дана інформацію щодо ОСОБА_4 в цій частині є необґрунтованою, жодних телефонних дзвінків з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ним не проводилось. Також протоколом від 27.11.2020 року про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі отримано наступну інформацію: НОМЕР_4 - номер телефону, який використовується для замовлень на сайтах та вказаний як контактний. Встановлено що на телефонні дзвінки відповідає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, про що подав письмові заперечення.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги здійснювалось фіксування технічними засобами судового процесу.

Заслухавши думку учасників судового розгляду скарги, дослідивши матеріали скарги, заперечення прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001892 від 12.10.2023 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 199, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

Вказане кримінальне провадження 12.10.2023 було виділено з матеріалів кримінального провадження №0000056 від 05.04.2019.

06.10.2023, в межах кримінального провадження №0000056 від 05.04.2019, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 199, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Так, процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями Глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вищевказаних норм.

Відповідно до ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як встановлено із заперечень прокурора у зв`язку із тим, що місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено, повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено, як передбачено КПК України - матері ОСОБА_11 та з метою використання всіх можливих способів вручення підозри особі місцезнаходження якої не встановлено також направлено поштою із описом.

Проведеними під час досудового розслідування заходами місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 не встановлено, відповідно до інформації Департаменту кіберполіції Національної поліції України, отриманої в ході оперативного супроводження, встановлено що ОСОБА_4 , 22.02.2022 перетнув кордон з Україною на виїзд.

11.10.2023 підозрюваного ОСОБА_4 , постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України оголошено в розшук.

Відтак не знаходять свого підтвердження доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_4 не набув процесуального статусу підозрюваного. А слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 здійснено в порядку, передбаченому КПК України.

Так само доводами прокурора спростовано твердження сторони захисту щодо закінчення строків досудового розслідування, та щодо здійснення повідомлення про підозру не уповноваженою особою, оскільки вказане спростовано наданими в судовому засіданні доказами.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Як визначено у ч.ч. 1,2 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Так, за своїм змістом, повідомлена ОСОБА_4 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_4 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 199; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

При цьому, як в матеріалах скарги, так і в судовому засіданні, захисником не доведено, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим.

Отже, оскільки адвокатом ОСОБА_3 не наведено даних, які б викликали сумнів щодо незаконності повідомлення про підозру ОСОБА_4 р.н., у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 199, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, підстави для задоволення скарги відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 7, 22, 107, 276-278, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозри від 06.10.2023 у кримінальному провадженні №0000056 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 05.08.2025 року о 14:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1