єдиний унікальний номер справи 546/784/25
номер провадження 1-в/546/12/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тури Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , знятого з військового обліку, не депутата, не інваліда, засудженого 05.04.2021 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки, ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28.03.2024 умовно-дострокового звільненого від відбування основного покарання на 1 рік 08 місяців 08 днів із залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки,

в с т а н о в и в :

07.08.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області від захисника адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання, у якому вона просить звільнити ОСОБА_3 умовно-достроково від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.04.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. Вирок перебував на апеляційному та касаційному оскарженні, набрав законної сили, засуджений реально відбував основне покарання.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28.03.2024 ОСОБА_3 умовно-достроково звільнено від відбування основного покарання на 1 рік 08 місяців 08 днів із залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки. Із вказаної ухвали вбачається, що засуджений за період відбування основного покарання мав 6 заохочень за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці, був працевлаштованим за власним бажанням без оплати праці на підсобному господарстві установи виконання покарань.

Після умовно-дострокового звільнення з ДУ « Крюківська виправна колонія (№ 29)» вибув до місця проживання : АДРЕСА_2 .

24 квітня 2024 року в ОСОБА_3 на виконання вироку в частині додаткового покарання вилучено посвідчення водія.

У клопотанні захисником зазначено, що згідно характеристик з місця фактичного проживання та місця реєстрації засуджений характеризується позитивно. До адміністративної відповідальності не притягався. Станом на дату звернення до суду засуджений відбув більше половини строку додаткового покарання. На даний час ОСОБА_3 займається особистим селянським господарством, тому відсутність у нього права керування транспортними засобами позбавляє його можливості в повній мірі займатися даним видом діяльності та належним чином утримувати родину, оскільки на його утриманні перебуває 2 неповнолітніх дітей. На думку захисника ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим можливе його умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що ДТП сталося за обоюдною виною, після звільнення від основного покарання він повернувся проживати за місцем фактичного проживання в м. Решетилівка, де фактично проживає з 2021 року. В с. Тури, де зареєстрований, регулярно їздить до батьків та допомагає їм по господарству. В м. Решетилівка також веде особисте господарство, займається вирощуванням птиці та свиней, м`ясо яких продає на ринку, у тому числі в м. Полтаві, щоб утримувати свою родину. Відновлення права керування транспортними засобами йому необхідно для перевезення м`яса на реалізацію. З військового обліку знятий, як особа, що вчинила тяжкий злочин. Повідомив, що шкода потерпілим не відшкодована, він лише у думках має намір це робити, однак жодних дій задля відшкодування шкоди ним не вчинено, зокрема після звільнення з місць позбавлення волі. Зазначив, що ніде офіційно не працює та взагалі не має наміру працевлаштовуватися, оскільки дохід від його підсобного господарства його повністю влаштовує. Вважає доведеним його сумлінну поведінку.

Захисник засудженого підтримала клопотання та просила його задовольнити. Зазначила, що ряд виконавчих проваджень вже завершено. Притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства не є суттєвим. Вважає, що доведено сумлінну поведінку засудженого, у тому числі згідно відомостей зазначених в ухвалі суду при вирішення питання УДЗ від основного покарання. Поновлення права керувати транспортними засобами дозволить заощади витрати засудженого на транспортування продукції від підсобного господарства задля утримання родини та вчинення дій на відшкодування шкоди потерпілим.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що в судовому засіданні не встановлено жодних обставин, які свідчать про сумлінну поведінку та ставлення засудженого до праці. Звернула увагу суду, що засуджений не вчинив жодних дій на відшкодування шкоди потерпілим та як в процесі розгляду кримінальної справи після вчинення ДТП, так і після УДЗ від основного покарання притягувався до адміністративної відповідальності.

Представник органу пробації у судовому засіданні щодо клопотання засудженого покладався на розсуд суду, зазначивши, що засуджений під час перебування на обліку в органі пробації зарекомендував себе позитивно, порушень правил відбування покарання не допускав.

Заслухавши засудженого та його захисника, думку прокурора та представника органу пробації, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.04.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. Цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто матеріальну шкоду з АТ «Страхова компанія «Країна». Стягнуто моральну шкоду з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 у розмірі 300000 (триста тисяч) гривень. Стягнуто моральну шкоду з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень.

Як вбачається із вироку суду, засуджений свою провину визнав частково, його злочинними діями внаслідок порушення ПДР України постраждали три особи. Потерпілому ОСОБА_11 та ОСОБА_10 завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, а потерпілій ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.06.2022 вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.04.2021 в частині покарання та цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про стягнення із засудженого ОСОБА_3 моральної шкоди залишено без змін. Змінено вирок суду в частині вирішення цивільного позову до АТ «Страхова компанія «Країна».

Постановою Верховоного Суду від 27.10.2022 вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.04.2021 та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06.06.2022 залишено без змін.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28.03.2024 ОСОБА_3 умовно-достроково звільнено від відбування основного покарання на 1 рік 08 місяців 08 днів із залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

Згідно довідки про звільнення від 05.04.2024 зазначено, що засуджений ОСОБА_3 відбував покарання у ДУ «Крюківська виправна колонія (№ 29)», звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 28.03.2024 і прямує до місця проживання АДРЕСА_2 .

Відповідно до характеристики Виконавчого комітету Решетилівської міської ради компрометуючих матеріалів на ОСОБА_3 виконавчий комітет не має, депутатом Решетилівської міської ради не являється.

Потічанським старостинським округом Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області ОСОБА_3 , який зареєстрований у АДРЕСА_1 , характеризується виключно позитивно.

Згідно доповіді представника органу пробації, висловленої у судових дебатах, ОСОБА_3 постановлений на облік Полтавського РС № 7 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області та дотримується порядку відбування покарання. Разом з цим, жодних належних і допустимих доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.

Відповідно до витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що щодо боржника ОСОБА_3 було відкрито ряд виконавчих проваджень, серед яких є незавершеними виконавчі провадження № 70873956 та № 70874046, які відкриті 30.01.2023 та стягувачами у яких є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (потерпілі у кримінальному провадженні).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ОСОБА_3 постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 26.09.2024 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно дружини.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

Посвідчення водія у ОСОБА_3 вилучено 22.04.2024, що підтверджується актом про вилучення посвідчення водія. Отже, судом встановлено, що, починаючи з 22.04.2024, ОСОБА_3 відбуває додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати серед іншого питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених зокрема п. 2 ч. 1 ст.537 КПК України.

Частиною 1 статті 81 КК України передбачено, що особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Окрім цього, відповідно до п. 1 та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

У пункті 17 вказаної вище Постанови Пленуму ВСУ зазначено, що слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Аналізуючи вищезазначені положення, виходячи із норм ч. 3 ст. 55 КК України, ОСОБА_3 на момент звернення до суду з клопотанням до суду відбув більше 1/2 частини, призначеного вироком суду додаткового покарання.

При цьому, суд виходить із того, що позбавлення права керувати транспортними засобами є різновидом позбавлення права займатися певною діяльністю, а відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Суд також враховує, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

У той же час, засуджений ані в клопотанні, ані у судовому засіданні, не наводить жодних доказів на підтвердження того, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та можливість знову керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Більше того, сумнівними є і дані, що характеризують особу засудженого стосовно не притягнення останнього до адміністративної відповідальності, оскільки останнього після його звільнення з місць позбавлення волі було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Досліджена характеристика із зареєстрованого місця проживання на засудженого ОСОБА_3 за своїм змістом є позитивною. Разом з цим, суд враховує, що засуджений постійно в с. Тури не проживає, а лише там відвідує своїм батьків.

Досліджена характеристика Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області за місцем фактичного проживання засудженого по своїй суті взагалі не містять характеризуючих даних, оскільки в ній констатовано факт, що ОСОБА_3 не є депутатом та те, що компрометуючих матеріалів на нього виконавчий комітет не має.

На думку суду, надані суду характеристики на засудженого ОСОБА_3 не відображають процес виправлення засудженого і не містять обставини, з якими законодавець пов`язує умовно-дострокове звільнення особи від відбування додаткового покарання (сумлінну поведінку і ставлення до праці).

Суд вважає, що необхідність повернення права керування транспортними засобами задля зайняття реалізацією продукції з особистого селянського господарства не є переконливою та достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання, зважаючи на обставини та характер вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, що є наслідком порушення засудженим Правил дорожнього руху України, які стали причиною отримання одним з учасників ДТП тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, а двом іншим учасникам ДТП заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Під час судового розгляду судом встановлено, що засудженим шкода, стягнута на користь потерпілих, не відшкодована та ОСОБА_3 після УДЗ, тобто з моменту звільнення 05.04.2024, навіть не намагався її відшкодувати, виконавчі провадження щодо виконання вироку суду на користь потерпілих, які є стягувачами, перебувають на примусовому виконання та не завершені.

Засуджений не працює та з його тверджень у судовому засіданні не має жодного наміру офіційно працевлаштовуватися. При цьому, на думку суду, ОСОБА_3 не позбавлений можливості працевлаштування та доведення свого ставлення до праці. Окрім того, засуджений не позбавлений можливості виконувати роботи по підсобному господарству, чим за його твердженням і займається, тобто виконувати будь-яку роботу, не пов`язану з керуванням транспортними засобами.

Отже, жодними належними і допустимими доказами суду не доведено сумлінну поведінку засудженого та взагалі його ставлення до праці, у тому числі задля відшкодування завданої потерпілим шкоди, тобто усунення наслідків вчиненого тяжкого злочину.

Таким чином, звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в даному випадку, нівелює мету кримінального покарання, оскільки таке звільнення жодним чином не слугуватиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, як це передбачено ч. 2 ст. 50 КК України.

При цьому суд враховує елемент верховенства права як справедливість, що є однією з основних засад права, властивість якої розглядають в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

За таких обставин суд прийшов до переконання про необхідність відмови у задоволенні клопотання, оскільки на цей час відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 81 КК України, на підставі ст. ст. 372, 369-376, 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_12 , про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, призначеного вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.04.2021 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18 серпня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1