Справа №538/629/25
Провадження по справі №1-кп/538/135/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

представника цивільного позивача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця Полтавської області кримінальне провадження за № 0000062, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ісківці, Лохвицький район, Полтавська область, громадянин України, українець, із середньою освітою, не працюючий, не одружений, на утриманні осіб не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

29 січня 2025 року близько 11 години, ОСОБА_4 , з метою скоєння незаконної порубки дерева породи "дуб", прибув до лісового масиву поблизу с. Ісківці Миргородського району Полтавської області, а саме до території, яка перебуває у користуванні Лохвицького лісництва Гадяцького надлісництва філії "Слобожанський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

Цього ж дня, близько 11 години у кварталі 175 виділ 1, який знаходиться у користуванні Лохвицького лісництва Гадяцького надлісництва філії "Слобожанський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" та розташований поблизу села Ісківці Миргородського району, ОСОБА_4 , з метою власного збагачення, всупереч вимогам ст. ст. 4, 69 Лісового кодексу України, ст. ст. 12, 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2007 за № 761 "Про врегулювання питань щодо використання лісових ресурсів", не маючи лісового квитка (ордера) на здійснення лісорубних робіт, тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев, діючи умисно, увідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою бензопили марки "Pro Craft" моделі "GS-50" зеленого кольору, шляхом спилювання, тобто повного відокремлення стовбура дерева від кореня, здійснив незаконну порубку (до ступеня припинення росту) трьох сироростучих дерев породи "дуб", діаметрами пнів у шийки кореня 33, 40 та 46 см. Після цього, ОСОБА_4 вищевказаною бензопилою розпиляв стовбури вказаних дерев породи "дуб" на частини. Вказані незаконні дії ОСОБА_4 були припинені працівниками поліції.

Внаслідок незаконної порубки деревини вчиненої ОСОБА_4 , заподіяно істотну шкоду державі в особі Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", яка становить 45387,59 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразилися у незаконній порубці дерев у лісі, що заподіяло істотну шкоду, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. При цьому вказав, що, дійсно, в січні 2025 року в лісі поблизу с. Ісківці, не маючи спеціального дозволу і лісорубного квитка, здійснив незаконну порубку трьох дерев породи «дуб», розпиляв їх з метою подальшого перевезення до місця проживання, однак фактичного перевезення трактором він не здійснював, для опалення, в зимовий період, власного житла, але був помічений працівниками поліції, до вчиненого ним кримінального правопорушеннята ставиться критично, щиро розкаюється у вчиненому. До того ж пояснив, що на утриманні нікого немає, один син помер, а інший повнолітній син перебуває в Збройних силах України, на сьогодні ніде не працює, однак має намір повністю відшкодувати заподіяну шкоду внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення. Цивільний позов визнав повністю. Просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Показання обвинуваченого є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.

Представник потерпілої особи ОСОБА_5 та представник цивільного позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що викладені, в обвинувальному акті обставини, вчинення кримінального правопорушення обвинувваченим, та цивільний позов підтримують в повному обсязі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, представника потерпілого та дослідженням документів, що характеризують обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 246 КК України за ознакою незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяла істотну шкоду.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК Україниє є нетяжким злочином, та наступні дані про винну особу.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, з характеристики виданої за місцем його проживання характеризується позитивно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю у вчинені кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся.

На підставі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України, можуть обтяжувати покарання судом не встановлені.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, враховуючи, що за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, порубку дерев здійснив не для продажу, а для опалення власного житла, тобто враховуючи наведені вище відомості про особу обвинуваченого, та наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючої покарання обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також беручи до уваги досудову доповідь, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік та дають підстави для висновку, що його виправлення можливо без відбування покарання і відповідно до ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома також досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої існує середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства. Орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування при призначенні обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, враховуючи обставини вчинення злочину, суд не вбачає.

При вирішенні цивільного позову у кримінальному провадженні суд зазначає наступне.

Прокурором Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, в інтересах держави, в особі Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області подано до суду цивільний позов до ОСОБА_4 , в якому він просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду, заподіяну незаконною порубкою дерев на загальну суму 45387 грн. 59 коп.

В судовому засіданні прокурор, представник цивільного позивача, представник потерпілої сторони підтримали заявлений позов, прокурор пояснив, що наполягає на повному відшкодуванні спричиненої майнової шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст.129 КПК України).

Як вбачається з положень ч.5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як передбачено у ч.1 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 105 Лісового кодексу України особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, порушенні інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» № 17 від 10.12.2004 року порубка дерев визнається незаконною, якщо вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Статтею 107 Лісового кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Згідно із ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлені економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, і відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до приписів ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно положень ст.ст. 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» заподіяна державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі і стягується до місцевого бюджету.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, беручи до уваги, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, із ОСОБА_4 слід стягнути на користь Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області 45387 грн. 59 коп. заподіяної шкоди.

У судовому засіданні прокурор вказав, що до речових доказів, бензинової мотопили марки «РRО СRAFT», моделі «GS-50», та чохла до мотопили марки «STIHL», що є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та належать обвинуваченому має бути застосована спеціальна конфіскація.

Так, ч. 1 ст. 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо інше майно було використане як засоби чи знаряддя вчинення злочину.

Враховуючи вищенаведене, а також ту обставину, що санкція ч. 1 ст. 246 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі, а бензинова пила була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію знарядь вчинення злочину.

Арешт, накладений ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 03.02.2025 на вилучене майно підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374, 376, 392, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позовну заяву прокурора Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, в інтересах держави, в особі Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у вигляді заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області (реквізити: Сенчанська сільська громада, р/р UA 0016646, отримувач ГУК в Полтавській області, код платежу 24062100 (грошові стягнення за шкоду), , банк отримувача Казначейство України) шкоду, заподіяну внаслідок незаконної порубки деревини в розмірі 45387 (сорок п`ять тисяч триста вісімдесят сім) гривень 59 копійок.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до речових доказів: бензинової мотопили марки «РRО СRAFT», моделі «GS-50» зеленого кольору; чохла до мотопили марки "STIHL", що є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та належать обвинуваченому ОСОБА_4 і перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області - конфіскувати в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- зрізи з пнів № 1, 2, 3, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знищити;

- свіжо спиляна, попиляна на дрова, сиро ростуча деревина породи "Дуб" об`ємом близько 0,4 м 3, яка малася поблизу трактора та свіжо спиляна, сиро ростуча деревина породи "Дуб" об`ємом близько 0,1 м 3, яка малася поблизу пня № 1, що передано на відповідальне зберігання майстру лісу Лохвицького лісництва Гадяцького надлісництва філії "Слобожанський лісовий офіс" ДП "Ліси України" ОСОБА_8 та зберігається за адресою: Миргородський район, м.Лохвиця, вул. Сенчанська, 52, на території Лохвицького лісництва - повернути власнику державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України»;

- незареєстрований трактор марки DW 160 WXL моделі JD 16 зеленого кольору, який належить ОСОБА_4 ; саморобний незареєстрований автомобільний причіп зеленого кольору, який належить ОСОБА_4 , які передано на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 - передати власнику ОСОБА_4 ;

- сумка червоного кольору разом з мастилом, ключем, щіткою, пляшкою рідини червоного кольору, які передано на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 - знищити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 лютого 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням обмежень, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручити учасникам судового процесу негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_9