Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/152/25
Провадження № 1-кс/499/33/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

01 вересня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі також прокурор), обвинуваченої ОСОБА_4 (далі також обвинувачена), захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 (далі також захисник), розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, заяву про відвід судді ОСОБА_6 у справі кримінального провадження №000046 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України (далі також КК),

У С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке

1.1. Іванівський районний суд Одеської області під головуванням судді ОСОБА_6 (далі також суддя) розглядає справу кримінального провадження №000046 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 КК (далі також справа).

02 липня 2025 року обвинувачена подала до суду заяву про відвід судді, в якій зазначає таке: під час направлення до суду обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та розписок прокурор також направила матеріали досудового провадження; сторона обвинувачення за власною ініціативою відкрила суду матеріали, тому суддя позбавлений можливості прийняти неупереджене рішення щодо призначення справи до судового розгляду (далі також заява від 02 липня 2025 року, заява).

1.2. Суд вирішує питання за заявою.

2. Учасники судового провадження у судовому засіданні висловили таке

Обвинувачена у судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити.

Захисник у судовому засіданні просив задовольнити заяву та зазначив, що розгляд справи здійснюється на стадії підготовчого судового провадження, не обізнаний чи повернуті прокурору матеріали досудового провадження.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви та зазначила, що: матеріали досудового провадження помилково були направлені до суду, які ще до дати призначеного першого підготовчого судового засідання суд за відповідною заявою повернув прокурору; суддя під час підготовчого судового засідання не висловлювався щодо помилково направлених матеріалів досудового провадження та не надавав їм оцінку.

3. Положення закону, якими суд керувався такі

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (частина 6 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, далі також КПК).

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (пункт 4 частини 1 статті 75 КПК).

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим (частини 1, 2, 4, 5 статті 80 КПК).

У разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду (частина 1 статті 81 КПК).

До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу) ; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється (частина 4 статті 291 КПК).

4. Мотиви постановлення ухвали такі

4.1. Суд зазначає, що неупередженість суду має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм під час врахування особистих переконань й поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та за об`єктивним критерієм. Тому суд має визначити, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судді та чи достатньо ознак, щоб вирішити про особисту упередженість, з урахуванням того, що за суб`єктивним критерієм, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Суд вважає, що для відводу судді мають бути обґрунтовані наявні факти, покладені в основу заяви про відвід, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, а їх наявність повинна бути доведеною. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови в його задоволенні.

Суд наголошує, що КПК визначені підстави для відводу судді, а його неупередженість презумується тим, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним від будь-якого незаконного впливу та керується верховенством права, здійснюючи правосуддя на основі Конституції, законів України з додержанням принципу верховенства права.

Суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання, особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

4.2. За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним до того ж є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Статтями 75, 76 КПК передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а підставами для відводу судді є одночасне існування як суб`єктивного, так і об`єктивного критеріїв.

4.3. Суд зауважує, що суть заяви про можливу упередженість судді безпосередньо пов`язана з направленням до суду обвинувального акта разом з матеріалами досудового розслідування.

Сторони у судовому засіданні не заперечували, що до проведення першого підготовчого засідання в справі, за відповідною заявою, матеріали досудового розслідування були повернуті прокурора та суддя не надавав їм оцінку.

Водночас обвинувачена, захисник не навели переконливих обставин, які б обумовлювали, зважаючи на ці обставини, наявність підстав відводу судді, передбачених статтею 75 КПК або інших обставин, які дійсно викликають реальний сумнів у його неупередженості та є підставами, що виключають участь судді в кримінальному провадженні відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 75 КПК.

Тому, суд вважає доводи захисника щодо упередженості судді належно не підтвердженні, які є припущеннями, що само собою не може вказувати на його упередженість, а відповідність їх вимогам кримінального процесуального закону може надалі перевірити апеляційний суд.

Заразом суд звертає увагу, що в заяві не наведена жодна інформація про надання суддею оцінки доказам, які містилися в матеріалах досудового розслідування.

Ба більше, зважаючи на аргументи викладені в заяві, надалі кожний наступний суддя може бути відведений від участі в цій справі, що не є пропорційниим, бо скановані матеріали досудового розслідування містяться в підсистемі електронного суду, які вже не можуть бути видалені.

4.4. Отже, суд не переконаний, що за справою є достатньо ознак, щоб стверджувати, що суддя може проявити особисту упередженість.

Відтак, не встановлені обставини, що свідчили б про особисту зацікавленість судді в розгляді справи, про його безсторонність та надання переваг у реалізації принципу змагальності сторін будь-кому із учасників судового провадження і, як наслідок, його неупередженість.

Суд також зауважує, що за Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією економічної та соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року упередження вважається реальним, якщо воно має особистий характер і спрямоване проти однієї зі сторін. Для відводу судді на підставі реально існуючого упередження необхідно мати об`єктивний доказ нездатності судді вести справу неупереджено: тобто виникнення у стороннього спостерігача, детально поінформованого про всі обставини, сумнівів об`єктивності та неупередженості цього судді.

5. Суд застосовує таку практику Європейського суду з прав людини

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 43).

У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії", пункт 58).

6. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що встановлені обставини не вказують на наявність сумнівів в неупередженості судді, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 9, 75, 80, 81, 372, 532 КПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви від 02 липня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 04 вересня 2025 року.

СуддяОСОБА_7