ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1806/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі, головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0001268 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, гранатометника 1 відділення спеціального призначення 2 взводу частини спеціального призначення 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Дарницького районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за № 0001268 від 12.07.2023, стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, ОСОБА_5 , 16.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період. В подальшому під час проходження служби відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №90 від 31.03.2023 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду гранатометника 1 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 та з 31.03.2023 ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем військової служби та таким, що справи та посаду прийняв ті приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді солдата гранатометника 1 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, в порушення вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12 годин 16.04.2023 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України у АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до 27.04.2023 року. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 27.04.2023 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , де у подальшому був зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважався таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді солдата гранатометника 1 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, в порушення вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12 годин 11.07.2023 повторно, протягом року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України у АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до 18.07.2023 року. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 18.07.2023 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , де у подальшому був зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважався таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді солдата гранатометника 1 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, в порушення вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09 годин 31.08.2023 повторно, протягом року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України у АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних органів або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього до моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України 22.05.2025 співробітниками Дарницького УП ГУНП у м. Києві.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини, вчинене в у мовах воєнного стану, тривалістю понад три доби.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст.401 КК України, у зв`язку з отриманням письмової згоди командира в/ч НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 просив закрити. Надав письмове клопотання та письмову згоду командира військової частини. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити. Вказав, що має намір продовжити проходження військової служби.

Прокурор заперечував щодо клопотання сторони захисту, оскільки відповідно до положень ч. 5 ст. 407 КК України від кримінальної відповідальності звільняється особа, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення, а обвинуваченому ОСОБА_5 інкримінується три епізоди самовільного залишення військової служби, що є перешкодою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Заслухавши клопотання захисника та обвинуваченого, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Згідно ч. 2 ст. 44 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У відповідності до ч.5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.285 КПК України, особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з ч.3 ст.285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч.2 ст.286 КПК України, передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Так судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану. Під час розгляду справи добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, та отримав письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 можливість продовження обвинуваченим проходження військової служби.

Посилання прокурора, на ту обставину, що ОСОБА_5 не може бути звільнений від кримінальної відповідальності, оскільки йому інкримінується три епізоди самовільного залишення військової частини, дані про які були внесені до ЄДРДР та в подальшому були об`єднані у одне кримінальне провадження за ч.5 ст. 407 КК України не є перешкодою для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, оскільки по епізодам самовільного залишення ОСОБА_5 військової частини 16.04.2023 та 11.07.2023 органом досудового розслідування до суду не направлялися обвинувальні акти або клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, в свою чергу судом будь-які рішень про притягнення останнього до кримінальної відповідальності по вказаним епізодам судом не приймалося, а тому вважати ОСОБА_5 таким, що притягувався до кримінальної відповідальності неможна.

Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені правові підстави та умови звільнення від кримінальної відповідальності, він надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ч.5 ст.401 КК України та підтвердив добровільність звернення з клопотанням для продовження проходження військової служби.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 необхідно задовольнити та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Керуючись ст. 284, ч. 5 ст. 401, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001268 від 12.07.2023, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001268 від 12.07.2023 - закрити на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на особисте зобов`язання до набрання ухвалою законної сили та звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно прийняти ОСОБА_5 на військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а ОСОБА_5 не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: