Справа № 487/2766/25
Провадження № 1-кс/487/2320/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000114, внесеного 18.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 309 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2025 року прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням, у якому просила накласти арешт на майно, вилучене в рамках розслідування кримінального провадження №0000114, в ході проведення особистого обшуку 18.04.2025 затриманого в порядку ст. 298-2 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «РОСО С65» блакитного кольору та в чохлі чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету PSP1083067.

Клопотання мотивоване тим, що Вищевказаний мобільний телефон, вилучений в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 має доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважається тимчасово вилученим майном. Приймаючи до уваги той факт, що згідно ч. 2 п. 1 ст. 167 КПК України, зазначений мобільний телефон ймовірно зберіг на собі сліди кримінального проступку, а також може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на зазначений предмет.

Прокурор до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

В провадженні сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000114 від 18.04.2025, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2025 приблизно о 15 годині 12 хвилин за адресою: місто Миколаїв, вулиця Лазурна, 9 співробітниками поліції було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при собі наявна речовина невідомого походження.

18.04.2025 вказані відомості зареєстровано до Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал НП України» Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за № 9423 та в подальшому внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 18.04.2025 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудове розслідування доручено здійснювати групі дізнавачів, а саме: старшому дізнавачу сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області майору поліції ОСОБА_5 , старшому дізнавачу сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 .

Відповідно до рапорта 18.04.2025 перебуваючи на відпрацюванні Заводського району міста Миколаєва, щодо протидії розповсюдження наркотичних засобів та психотропних речовин серед населення, а саме вулиці Лазурної, поблизу будинку №9 близько о 15 год. 12 хв. звернули увагу на чоловіка, який поводив себе підозріло, а саме щось шукав в траві. Підійшовши та представившись належним чином, чоловіку було роз`яснено суть звернення до нього, а також з метою перевірки вказаного громадянина по базам даних.

Вказаний чоловік виявився гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_3 .

В ході розмови, на запитання чи має при собі гр. ОСОБА_4 речі які йому не належать, або речі та речовини обіг яких обмежено або заборонено законом України, останній відповів, що має при собі речі, які перебувають в забороненому обігу.

Одразу ж після отримання вказаної інформації на місце було викликано СОГ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області для подальших слідчих дій.

18.04.2025 в ході особистого обшуку затриманого в порядку ст. 298-2 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено: зіп-пакет в середині якого наявна кристалічна речовина білого кольору, який поміщено до сейф-пакету WAR0012911; мобільний телефон марки «РОСО С65» блакитного кольору та в чохлі чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету PSP1083067.

Під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній повідомив, що вищевказана невідома речовина замовлена ним через телеграм канал.

18.04.2025 старшим дізнавачем сектору дізнання відділення поліції Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_5 винесено постанову про визнання вилученого мобільного телефону речовим доказом.

Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки використане як засоби, знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вищевказані речі, вилучені в ході проведення вищевказаного огляду, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, вказане майно є тимчасово вилученим майном.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 131,132,170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в рамках розслідування кримінального провадження №0000114, в ході проведення особистого обшуку 18.04.2025 затриманого в порядку ст. 298-2 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «РОСО С65» блакитного кольору та в чохлі чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету PSP1083067.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1