490/3353/25 12.06.2025
н/п 1-кс/490/2602/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3353/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника 2-го відділення СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Іллінки Сакського району АР Крим, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.5 ст.111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.5 ст.111-1 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, діючи добровільно та за відсутності будь-якого примусу до нього, перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Кучерявоволодимирівка Чаплинської селищної територіальної громади Каховського району Херсонської області, у невстановлений досудовим розслідування дату та час, але не пізніше 13 травня 2022 року, керуючись ідеологічним мотивом, маючи на меті завдати шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, вирішив надавати допомогу іноземній державі (РФ) та її представникам в проведенні підривної діяльності, тобто вчинити державну зраду в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради в умовах воєнного стану, діючи протиправно, умисно, із власних корисливих мотивів та з метою надання допомоги ворожій державі та її представникам, розпочав вживати заходи, спрямовані на встановлення контакту та договірних відносин з представниками держави-агресора шляхом підвозу на блокпости продуктів харчування та питної води, де розміщувались військові ЗС РФ на території Чаплинської селищної територіальної громади Каховського району Херсонської області.

Таким чином, за невстановлених під час досудового розслідування обставин, ОСОБА_6 встановив контакт з представником окупаційних військ держави-агресора громадянином РФ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , командиром НОМЕР_1 окремого загону спецпризначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 » федеральної служби військ національної гвардії РФ (заочно засудженим за ч. 1 ст. 438 КК України в рамках іншого кримінального провадження), якому в подальшому на виконання злочинних завдань добровільно надавав інформацію з метою використання у проведенні підривної діяльності проти України шляхом придушення будь-яких проявів незгоди з політикою окупаційної влади та усунення перешкод у реалізації заздалегідь запланованих намірів на тимчасово окупованій території Херсонської області, у тому числі відшукуванні та затриманні громадян України противників окупаційної влади та інших цивільних осіб, примушуванні їх до співпраці з окупаційною владою та передачі інформації про місцезнаходження військовослужбовців Збройних сил України, зброї, проведенні незаконних обшуків, затримань, тощо.

Після схвалення і підтримки ОСОБА_6 дій, направлених на надання допомоги та виконання злочинних завдань представника іноземної держави (РФ) ОСОБА_7 зі збору і передачі необхідної йому інформації та здобуття впевненості останнім у потенційній успішності вербування ОСОБА_6 й отримання необхідних відомостей від нього шляхом обміну повідомленнями у месенджері «Telegram», ОСОБА_6 став довіреною особою та був завербований до конфіденційного співробітництва, з метою використання його інформаційних можливостей та кола соціальних зав`язків для отримання вищевказаних даних з метою проведення на тимчасово окупованій території Чаплинського району Херсонської області підривної діяльності.

З метою конспірації аби уникнути викриття злочинної діяльності правоохоронними органами України для зв`язку між собою ОСОБА_6 використовував номер мобільного терміналу зв`язку НОМЕР_2 , у свою чергу ОСОБА_7 , з метою недопущення викриття своєї особистості використовував номер мобільного терміналу зв`язку НОМЕР_3 , які зареєстровані у месенджері «Telegram» та мають відповідні облікові записи, в якому створили приватний чат.

Статтями 1-3 Конституції України встановлено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Людина, її життя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Службу безпеки України», ст. 2 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність», ст. 1 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» завданням органів Служби безпеки України є забезпечення державної безпеки з метою попередження, своєчасного виявлення і запобігання зовнішнім та внутрішнім загрозам безпеці України, припинення та протидія розвідувальній, терористичній та іншій діяльності спеціальних служб іноземних держав, захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

ОСОБА_6 , переслідуючи свою злочинну мету, направлену на проведення підривної діяльності проти України на шкоду її суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці, демонструючи свою лояльність до іноземної держави (РФ), у період часу з 13 травня по 17 липня 2022 року, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на виконання поставлених представником іноземної держави ОСОБА_7 злочинних завдань, а також з власної ініціативи особисто та за допомогою наявних зав`язків серед інших громадян України, проводив збір, аналіз та передачу інформації, необхідної останньому.

Таким чином, ОСОБА_6 , у вищевказаний період передав представнику держави-агресора наступну інформацію:

-анкетні та контакті дані місцевих мешканців, які розміщують у всесвітній мережі Інтернет інформацію про незаконні дії з боку держави-агресора та її представників, де також залишають відповідні коментарі;

-про осіб, які були вимушені залишити своє місце проживання, виїхали та покинули своє житло, транспортні засоби, тощо;

-яка надає можливість ідентифікувати осіб, у тому числі необхідна представникам іноземної держави (РФ): зображень (фото), аккаунтів, відомостей про місця проживання та інших ідентифікуючих даних стосовно осіб, які на його думку є військовослужбовцями Збройних сил України, учасниками АТО/ООС, проукраїнськими активістами та тих, хто у будь-який спосіб надає допомогу Силам оборони України та іншим чином чинить опір російським загарбникам та інші дані;

-щодо дат і місць бойових зіткнень, їх результатів та можливих до цих подій причетних осіб.

Крім того ОСОБА_6 , продовжуючи свою незаконну діяльність, особисто приймав рішення про необхідність проведення фільтраційних заходів стосовно місцевих мешканців, патріотично налаштованих осіб, які мають відношення до ЗСУ/АТО/ООС/ДПСУ, їх незаконного затримання, вигадуючи різні приводи для такого затримання, проведення за їх місцем проживання незаконних обшуків, та передавав відповідну інформацію ОСОБА_7 . Після цього відбувались незаконні обшуки, вилучення майна, осіб затримували, тримали у полоні.

Про результати незаконних дій, вчинених до вищевказаної категорії осіб представниками держави-агресора, ОСОБА_6 звітував ОСОБА_7 .

Таким чином, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, недоторканості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою становлення та зміцнення окупаційної влади РФ та недопущення контролю України над територією с. Кучерявоволодимирівка Чаплинської селищної територіальної громади Каховського району Херсонської області, ОСОБА_6 в умовах воєнного стану вчинив державну зраду шляхом надання допомоги іноземній держави (рф) та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.111 КК України, як державна зрада, а саме у діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_6 , заручившись підтримкою представників держави-агресора, вирішив реалізувати свої амбіції шляхом зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених окупаційною військово-цивільною адміністрацією РФ на тимчасово окупованій території Чаплинської селищної територіальної громади Каховського району Херсонської області.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2022 року, громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи на території Чаплинської селищної територіальної громади Каховського району Херсонської області, за відсутності будь-якого примусу та погроз з боку військових ЗС РФ та інших представників держави-агресора, переслідуючи свою злочинну мету, направлену на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у новостворених окупаційною владою держави-агресоранезаконних органах влади на тимчасово окупованих територіях, реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заручившись підтримкою вищевказаних осіб, добровільно зайняв посадутак званого «старосты села Кучерявовладимировка Чаплынского муниципального округа Каховской военно-гражданской администрации Херсонской области».

Добровільно зайнявши за вказаних вище обставин посаду так званого «старосты села Кучерявовладимировка Чаплынского муниципального округа Каховской военно-гражданской администрации Херсонской области», ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2022 року, в якості керівника незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, розпочав виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій спрямованих на вжиття наступних заходів:

-взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території Херсонської області;

-забезпечення становлення та зміцнення окупаційної влади російської федерації на тимчасово окупованій території Херсонської області;

-сприяння незаконним органам влади, окупаційній адміністрації та іншим представникам держави-агресора;

-взаємодії з мешканцями, які залишились у с. Кучерявоволодимирівка;

-розпорядження майном, підбору та формування колективу на підпорядкованій йому території Чаплинської селищної територіальної громади Каховського району Херсонської області.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 в разі визнання його винним, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, крім того на час вчинення злочину останній обіймав посаду пов`язану із організаційно-розпорядчими функціями у так званому, незаконно створеному незаконному органі влади, що також свідчить про його зв`язки із представниками незаконних органів влади та окупаційної адміністрації держави-агресора, у зв`язку із чим може впливати на підлеглих, які у разі їх затримання та допиту в якості свідків з метою отримання показань відносно ОСОБА_6 , зможе вжити заходів щоб такі особи не надавати проти нього свідчення та/ або надали спотворенні, також ОСОБА_6 ініціативно встановив контакт із військовими зс рф, яким надав допомогу не тільки продуктами харчування та підвозом води, а й наданням інформації про патріотично налаштованих громадян, які перебували на тимчасово окупованій території та співпрацювали з ЗСУ, після чого у таких людей проводились незаконні обшуки та їх затримання, крім того він є громадянином України та починаючи з періоду повномасштабного вторгнення військ рф вчиняє злочини проти основ національної безпеки України, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, просив про його задоволення.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечив, пославшись на необгрунтованість підозри, недоведеність ризиків.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

27.05.2025 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, про що у загально державному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено відповідне повідомленняв порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні документально.

Підозрюваний ОСОБА_6 , будучи викликаним до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 02, 03, 04 червня 2025 року до слідчого не з`явився, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_6 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого від 05.06.2025 р. ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Матеріалами клопотання підтверджується, що ОСОБА_6 перебуває на непідконтрольній території Херсонської області, а саме Чаплинської селищної територіальної громади Каховського району Херсонської області, де вчиняє умисні дії проти основ національної безпеки України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 від 17.05.2022 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України, триває.

Згідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний зобов`язаний в тому числі прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

За правилами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених п.п.6,7ст. 176 КПК України.

Ст. 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

В ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У судовому засіданні встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто вручено не було, оскільки останній перебуває на даний час на непідконтрольній території України.

На виклики слідчого підозрювана не з`явилася, не повідомляючи про причини неявки, що свідчить про її ухилення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 111, ч.5 ст. 111-1 КК України, підтверджується даними: протоколу огляду від 26.05.2025 Інтернет-ресурсів за посиланнями: https://khogov.ru/documentation/ukazi-gubernatora/2022-ukazi-gubernatora/page/4/, https://khogov.ru/documentation/ukazi-gubernatora/2022-ukazi-gubernatora/page/3/, https://xn--112-hddo8cng.xn--p1ai/novosti/kto-takoj-selskij-starosta-kak-ego-izbirayut-v-chem-ego-obyazannosti-i-polnomochiya-postaraemsya-otvetit-na-eti-voprosy/, за якими розміщено відомості стосовно т.зв. «Указа Главы Военно-гражданской администрации Херсонской области от 12.07.2022 №184-р «Об административно-территориальном устройстве Херсонской области»; «Указа Главы Военно-гражданской администрации Херсонской области от 26.08.2022 №27-у «Об утверждении положения о Каховской Военно-гражданской администрации» та фінкціональних обовязків т.зв. «сельского старосты»; протоколів допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколів пред`явлення особи ОСОБА_6 за фотознімками для впізнання проведеними зі свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ; протоколу НСРД № 53/2/67-1141т від 17.02.2025.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність даних для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночним поняттями.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст.111-1, ч.2 ст.111 КК України.

Матеріали кримінального провадження також містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, що згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, використовуючи безпосереднє знайомство зі свідками по даному провадженню, перебуваючи на території Херсонської області може здійснювати на них вплив, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, оскільки свідки, які вже допитані під час досудового розслідування безпосередньо знайомі з підозрюваним, окрім того, враховуючи те, що ОСОБА_6 під час здійснення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, перебуваючи на території Каховського району Херсонської області підтримував стійкий зв`язок із представниками рф, тому існує реальна імовірність продовження вчинення кримінальних правопорушень на тимчасово непідконтрольній території України.

Підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся за викликами до слідчого.

Вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.111 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні найбільш суспільно небезпечного злочину, характеру та способу ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до положень ст.ст. 183,193,194 КПК України, згідно з якими при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається та у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу вирішуватиметься остаточно вже після його затримання та доставки до суду, тому строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч.1 ст. 197 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 , відносно якого необхідно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу, розмір застави слідчим суддею не визначається.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , відсутні.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч.2 ст.111 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу та розміру застави.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1