Дата документу 04.07.2025 Справа № 333/4954/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/4954/25
Провадження №11-сс/807/598/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу, подану від імені ОСОБА_2 , на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09 червня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга, подана від імені ОСОБА_2 , на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09 червня 2025 року, якою повернуто ОСОБА_2 матеріали скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування про кримінальне правопорушення.

Вказана апеляційна скарга підлягає поверненню, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII (далі-Закон) регламентовано, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а у ч.6 ст.13 Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. У судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (частини 1, 2 статті 14 цього Закону).

За змістом ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Рішенням Конституційного суду України від 14 липня 2021 року (справа № 1-179/2019(4094/19) встановлено, що володіти українською мовою як мовою свого громадянства - обов`язок кожного громадянина України. При цьому кожен громадянин України є вільним у виборі мови або мов для приватного спілкування.

Водночас, у рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини третьої статті 29 КПК України, слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При оскарженні судового рішення до апеляційного суду скарга має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Такий правовий висновок викладений в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року ЄУН 521/12324/18 та є обов`язковим для інших судів.

Проте, вищевказана апеляційна скарга подана без дотримання вищевказаних вимог закону, оскільки ця скарга складена недержавною мовою.

Окрім того, згідно з положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Водночас, відповідно до вимог ч.5 ст.396 КПК України, апеляційна скарга підписується особою, яка її подає.

Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису, відповідно до вимог ч.6 ст.18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Разом з тим, 01 липня 2025 року на офіційну електронну адресу Запорізького апеляційного суду () надійшов електронний документ (вищевказана апеляційна скарга). Вказаний документ був зареєстрований в КП «Д-3» за №ЕП-2038/25-Вх.

При перевірці вказаного електронного документа було встановлено, що кваліфікований електронний підпис відсутній, про що складена відповідна довідка головним спеціалістом відділу судової статистики та узагальнення судової практики Запорізького апеляційного суду від 01 липня 2025 року.

В свою чергу, надсилання апеляційної скарги у електронному вигляді на офіційну електронну адресу (електронну поштову скриньку) суду не є належним способом звернення до суду без електронно-цифрового підпису, оскільки дана обставина унеможливлює ідентифікацію особи, як суб`єкта звернення з апеляційною скаргою.

Викладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 19 червня 2025 року в справі №490/3391/25, провадження №51-2258 ск 25.

Положеннями ч.2 ст.422 та ст.422-1 КПК України не передбачено можливості залишення без руху апеляційних скарг, поданих у порядку статей 422, 422-1 КПК України без додержання вимог, передбачених ст.396 КПК України, а тому положення ст.398, частин 1, 2, п.1 ч.3 ст.399 цього Кодексу не можуть бути застосовані до таких апеляційних скарг. Водночас викладене не виключає можливості повернення таких апеляційних скарг із підстав, передбачених пунктами 2-4 ч.3 ст.399 КПК України, що узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформульованою у постанові від 18 листопада 2019 року в справі №686/24639/17 (провадження №51-5496кмо18).

З урахуванням викладеного, вищевказана апеляційна скарга підлягає поверненню, оскільки апеляційна скарга складена недержавною мовою, а також через те, що в апеляційній скарзі відсутній особистий електронно-цифровий підпис, що не позбавляє ОСОБА_2 права знову звернутися з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог та в порядку, визначених КПК України, а також з урахуванням викладеного в цій ухвалі.

Керуючись ст.399 КПК України, суддя доповідач

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу, подану від імені ОСОБА_2 , на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09 червня 2025 року, якою повернуто ОСОБА_2 матеріали скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування про кримінальне правопорушення, повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою - в той самий строк, який відраховується з дня вручення копії ухвали.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1