Провадження № 1-кп/638/1859/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001109 від 09 червня 2025 року з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 24.06.2019 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з додатковим покаранням конфіскація майна,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 всупереч вимогам ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, всупереч вимогам Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї біологічної матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою мешкає в одній квартирі та в бік якої чинить психологічний тиск, у вигляді криків з використанням нецензурних виразів, приниженням честі та гідності, а також агресивній поведінці, яка супроводжується розкиданням речей в квартирі, окрім цього висловлювання погроз фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку

Так, 17.03.2025 року приблизно о 18 год. 30 хв. потерпіла ОСОБА_5 прийшла додому за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився ОСОБА_4 , який стоячи в кімнаті тримав у своїй руці ніж, а в іншій руці цвяхи, після чого побачивши останню, почав голосно кричати нецензурною лайкою та образливими словами в її бік, погрожуючи в цей момент, що він кине вищевказані гострі речі в бік ОСОБА_5 , після чого почав ножем бити но столу, тим самим залякуючи потерпілу, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Надалі ОСОБА_5 було викликано співробітників поліції, які склали щодо ОСОБА_4 протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАІІ за вчинення домашнього насильства і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Окрім цього, 25.03.2025 року після 21 години потерпіла ОСОБА_5 повернулась додому за адресою: АДРЕСА_1 , де побачила, що по всій кімнаті та на кухні була розкидана земля з-під квітів, також на кухні було вибите вікно. Зайшовши на кухню, потерпіла побачила ОСОБА_4 з віником у руках, який поводив себе неадекватно та злобно дивився в її бік. В цей момент ОСОБА_5 стало дуже страшно, після чого ОСОБА_4 почав кричати в бік своєї матері, після чого остання вибігла з квартири та пішла до подруги. Наступного дня, приблизно о 06 год. 00 хв. ОСОБА_5 прийшла додому, щоб зібратись на роботу, але побачила ОСОБА_4 , який бігає по квартирі, знаходячись у неадекватному стані та розкидаючи речі. Надалі, побачивши свою матір, ОСОБА_4 почав голосно кричати нецензурною лайкою в її бік. Вищевказаними діями вчинив домашнє насилля психологічного характеру. В подальшому ОСОБА_5 було викликано співробітників поліції, які склали щодо ОСОБА_4 протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Крім того, 13.04.2025 року приблизно о 22 годині потерпіла ОСОБА_5 повернулась додому за адресою: АДРЕСА_1 , де побачила свого сина ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, який весь час тримав сокиру в руці, якою бив підлогу в коридорі, зламав плитку та підвіконня на кухні, розкидав речі по квартирі, супроводжуючи свої дії гучними криками, нецензурною лайкою в бік ОСОБА_5 , образливими промовами та погрозами фізичною розправою, внаслідок чого потерпіла дуже сильно злякалась. Цими діями ОСОБА_4 вчинив домашнє насилля психологічного характеру. В подальшому ОСОБА_5 було викликано співробітників поліції, які склали щодо ОСОБА_4 протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою раніше притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин: 05.06.2025 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 повернулась додому з роботи та почала займатись своїми справами, після чого її син ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх протиправних дій і бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство по відношенню до останньої, яке виражалось у вигляді словесних образ, які полягали у висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки, а також погрожував потерпілій фізичною розправою, одночасно розкидаючи речі в кімнаті. Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 постійно піддається залякуванням, приниженням, психологічним стражданням, перебуває у стані емоційного пригнічення, суттєво погіршилася якість її життя, у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 винними себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого, прокурора та потерпілої, які вважають підтвердженими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні.

Оскільки обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведеною та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї біологічної матері, що призводить до психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, неодружений, осіб на утриманні не має, на диспансерному обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває,має незняту та непогашену судимість за вчинення тяжкого злочину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка не наполягала на призначенні більш суворого покарання, ніж громадські роботи, відсутність у потерпілої до обвинуваченого будь-яких претензій, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи майновий стан обвинуваченого, який на теперішній час не працює та не має стабільного матеріального доходу, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе із застосування до нього міри покарання у виді громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, у межах санкції ст. 126-1 КК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого обмежувальних заходів, суд враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер. Домашнє насильства починається з «незначних дрібниць».

З урахуванням фактичних обставин кримінального правопорушення та відомостей про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників, оскільки це сприятиме його виправленню, буде в інтересах потерпілої та, у сукупності з призначеним покаранням, забезпечить досягнення мети кримінальної відповідальності.

На переконання суду, таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

У відповідності до ч. 1 ст. 57 КВК України обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до місця відбуття покарання - виправного центру, самостійно за рахунок держави.

Згідно до ч. 1 ст. 58 КВК України строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 на час судового провадження не обирався.

Потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржений, за винятком заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Харкова протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1