Справа № 201/5261/25
Провадження № 1-кп/201/905/2025
УХВАЛА

03 липня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра в межах кримінального провадження № 0000259 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених, ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження № 0000259 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених, ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як на сьогоднішній день не зменшився ризик того, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки у разі визнання останнього винуватим, йому може загрожувати покарання у вигляді позбавлення волі.

Також, не зменшився ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки обвинуваченому відомі їх анкетні дані та відомості, що може спонукати останнього здійснювати моральний та фізичний тиск на потерпілу, або свідків.

Крім того, існує ризик того, що обвинувачений здатний вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується з огляду на те, що ОСОБА_3 неодноразово судимий, зокрема за вчинення корисливих злочинів.

Прокурор у судовому засідання своє клопотання підтримав та просив задовольнити. Вважав, що визначена судом застава не може бути зменшена, так як і та застава яка наразі снує не здатна забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою і ступінь ризиків природньо зменшився.

Звернули увагу що сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, тим паче, що санкцією статті визначено і мінімальне покарання від трьох років позбавлення волі. Обвинувачений раніше ніколи не уникав ані правоохоронні органи, ані суд, а тому і зараз наміру никати не має.

Що стосується ризику впливу на свідків і потерпілих, то цей ризик вважали недоведеним, так як жоден з них не звертались з заявами про намагання впливу на них, вплив на чоловіка потерпілої неможливий, а на свідків, які є близькими родичами обвинуваченого не має ніякого сенсу.

Звернули увагу, що на обґрунтування ризику продовження злочинної діяльності прокурор посилається на те, що обвинувачений раніше вчиняв крадіжки, однак він жодного разу не був притягнутий до відповідальності за крадіжки, а тому прокурором не доведено названий ним ризик.

Вважали, що з урахуванням попередньої поведінки обвинуваченого, його працевлаштування, наявність міцних соціальних зв`язків, запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе нівелювати всі ризики, або просили зменшити розмір застави до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши учасників, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість обвинувачення не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованих йому злочинах. Таке покарання не передбачає звільнення з іспитовим строком, а тому перспектива покарання може спонукати обвинуваченого до уникнення суду.

Це ризик підвищується під час дії воєнного стану в умовах якого уникнути суду легше ніж в мирний час.

Також, існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 , відомі анкетні дані та відомості потерпілої та свідків у кримінальному провадженні, при цьому вказані особи в судовому засіданні ще не надавали свої свідчення, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_3 може використовувати моральний та фізичний тиск відносно потерпілої або свідків, тобто незаконно впливати на них, з метою уникнення відповідальності в інкримінованих йому злочинах. Наявність цього ризику підтверджується самим обвинуваченням ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину з використанням обману, що є одним з видів впливу.

Крім того, не виключений ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що ОСОБА_3 неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, в період коли е відбуте попереднє покарання, а також відразу після його відбуття.

Таким чином, судом встановлена наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу суд врахує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує: вік та стан здоров`я обвинуваченого, який не є поганим чи таким, що створює додаткові незручності при застосуванні найсуворішого запобіжного заходу; його соціальні зв`язки, які відсутні, те що він не працює офіційно, обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, обставини та наслідки злочинів описані в обвинувальному акті, з огляду на що, застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде недостатнім для забезпечення встановлених судом ризиків.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі шестидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень, оскільки застава у раніше визначеному розмірі є непомірною для обвинуваченого, а застава у меншому розмірі не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

При цьому суд звертає увагу, що хоча розмір шкоди і враховується при визначенні розміру застави, однак він не є визначальним, так як мета застави утримати особу від вчинення певних дій під загрозою втрати застави, а не визначення непомірного розміру, щоб створити уяву альтернативності запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до 31 серпня 2025 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 181 680 гривень, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатись з Дніпропетровської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утриматись від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава може бути звернена в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена в п`ятиденний строк з дня її проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а обвинуваченим в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 03 липня 2025 року о 17:20 годин.

Головуючий суддя: ОСОБА_1