ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2097/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000570 від 03.06.2025 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 26 серпня 2025 року в порядку ст. 302 КПК України надійшов вказаний обвинувальний акт з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до висунутого обвинувачення органом досудового розслідування, ОСОБА_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 10.05.2025, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, маючи умисел направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 , шляхом обману, домовився з останньою, про надання послуги з перевезення з м. Києва до с. Гончарівське, Чернігівської області, запевнивши її в тому, що він має можливість виконати послугу. Ввівши останню в оману, повідомив, що за такі послуги необхідно перерахувати на банківську картку № НОМЕР_1 АТ «Акцент-банк» видану на його ім`я, грошові кошти в сумі 1500 грн., на що ОСОБА_3 погодилась.

Після чого, 10.05.2025 о 09 год. 46 хв., ОСОБА_3 , будучи введеною в оману та сприймаючи реально обіцянки ОСОБА_2 щодо надання послуги із перевезення, через додаток банку Райффайзен Банк Аваль «MyRaif» перерахувала на банківську картку АТ «Акцент-банк» № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 1500 гривень.

Продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, в період з 10.05.2025 по 12.05.2025, ОСОБА_2 домовився з ОСОБА_3 , про купівлю для її чоловіка військової амуніції за грошові кошти у сумі 7500 грн.

Того ж дня о 11 год. 07 хв., ОСОБА_3 , будучи введеною в оману та сприймаючи реально обіцянки ОСОБА_2 щодо купівлі військової амуніції, через додаток банку Райффайзен Банк Аваль «MyRaif» перерахувала на банківську картку АТ «Акцент-банк» № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 5500 гривень. Так, 12.05.2025 11 год. 07 хв., ОСОБА_3 , здійснила другу транзакцію за виконання вказаної домовленості та перерахувала власні грошові кошти у сумі 2000 грн. з банківської картки, яка видана на ім`я ОСОБА_4 , на банківську картку АТ «Акцент-банк» № НОМЕР_1 .

В подальшому, ОСОБА_2 отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_3 майнової шкоди на загальну суму 9000 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, останнім не оспорювалися та беззаперечно визнавалися.

Водночас підстави розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, викладені в згаданому клопотанні прокурора, були ретельно перевірені.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_2 заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Щодо призначення ОСОБА_2 виду й розміру покарання за вказаний кримінальний проступок, то суд виходить з такого.

Суд, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, призначення покарання у межах, установлених у санкції частини статті, відповідно до положень Загальної частини КК України, із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначає покарання, що буде необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду покарання обвинуваченому, як заходу примусу, що застосовується від імені держави суд враховує, що законодавча конструкція санкції ч. 1 ст. 190 КК України передбачає можливість суду призначити покарання за вчинення діянь встановлених у ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу, виправних робіт, пробаційного нагляду або обмеження волі.

Обрання покарання ОСОБА_2 у виді штрафу і випраних робіт не можливе, оскільки офіційні відомості про працевлаштування обвинуваченого у матеріалах кримінального провадження відсутні.

На думку суду, покарання у виді обмеження волі із реальним відбуванням за встановлених обставин не відповідатимуть приписам ч. 1, 2 ст. 65 КК України та становитимуть надмірний тягар.

Разом з цим, враховуючи вчинення умисного кримінального правопорушення, яке кримінальний закон, а саме ст. 12 КК України відносить до кримінальних проступків, даних про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, не працює, на утриманні має трьох неповнолітніх та малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним й достатнім буде призначення ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду відрахувати з дня постановки ОСОБА_2 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні: виписка по рахунках - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його оголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1