Провадження № 1-кс/947/8328/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000414 від 01.04.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, українця, із неповною вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у клопотанні зазначає про те, що досудовим розслідуванням в рамках кримінального провадження №0000414 від 01.04.2025 року встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.04.2025 року близько 16:30 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, під час дії в Україні правового режиму воєнного стану, маючи умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, площа Соборна, вступивши у попередню змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зустрілись із потерпілим ОСОБА_7 , та почавши здійснювати на останнього психологічний тиск, погрожуючи фізичною розправою та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, висунули потерпілому протиправну вимогу на передачу грошових коштів у сумі 50000 доларів США за рахунок неіснуючого боргу, та застосовуючи психологічний тиск і погрози насильства над потерпілим, змусили останнього передати їм грошові кошти в сумі 400 доларів США, надавши останньому часу до 15.04.2025 року для передачі їм грошових коштів у сумі 50000 доларів США, а при невиконанні їх вимог, погрожували завдати останньому тяжкі тілесні ушкодження та спричинити каліцтво.

Крім того, 14.04.2025 року близько 18:00 год., ОСОБА_4 , діючи повторно, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 2, вступивши у попередню змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_11 , зустрілись з останнім, та почавши здійснювати на останнього психологічний тиск, погрожуючи фізичною розправою та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, висунули потерпілому протиправну вимогу на передачу грошових коштів у сумі 10000 доларів США за рахунок неіснуючого боргу, та застосовуючи психологічний тиск і погрози насильства над потерпілим, змусили останнього передати їм грошові кошти в сумі 600 доларів США, надавши останньому часу до 16.04.2025 року для передачі їм грошових коштів у сумі 10000 доларів США, а при невиконанні їх вимог, погрожували завдати останньому тяжкі тілесні ушкодження та спричинити каліцтво.

За вказаних обставин, 03.06.2025 року ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, посилаючись на характер імовірно вчиненого злочину, наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосив подане клопотання, обґрунтував правову позицію та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розлідування, який завершується 25.06.2025 року.

Захисник підозрюваного подав в судовому засіданні письмове заперечення проти задоволення клопотання з додатками, заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що повідомлення про підозру є необгрунтованим, а ризики не доведені стороною обвинувачення. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний зазначив, що з пред`явленою йому підозрою погоджується частково, надав пояснення щодо обставин, викладених у повідомленні про підозру, наголосив на тому, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, матеріали які обґрунтовують доводи клопотання та письмове заперечення сторони захисту, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 03.06.2025 року ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри на підставі якої здійснено затримання та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 16.04.2025; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 30.05.2025; протоколом пред`явлення особі для впізнання за фотознімками від 30.04.2025; протоколом про результати проведення негласних слідчих розшукових дій спостереження за особою у публічно доступних місцях з використанням відеозапису, фотографування, та спеціальних технічних засобів для спостереження від 05.05.2025; протоколом про результати проведення негласних слідчих розшукових дій аудіо-, відеоконтроль особи від 14.04.2025; протоколом по результати контролю за вчиненням злочину від 14.04.2025; протоколом про результати проведення негласних слідчих розшукових дій спостереження за особою у публічно доступних місцях з використанням відеозапису, фотографування, та спеціальних технічних засобів для спостереження від 14.04.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , від 01.04.2025; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 , від 25.04.2025; протоколом пред`явлення особі для впізнання за фотознімками, від 25.04.2025; протоколом огляду заявника і вручення грошових коштів від 02.04.2025; протоколом ідентифікації (помітки) грошових коштів від 02.04.2025; протоколом огляду предметів (грошових коштів) від 02.04.2025; протоколом затримання особи у порядку ст. 615 КПК України ОСОБА_4 .

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у можливому вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Заперечення сторони захисту про те, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є необгрунтованою спростовуються матеріалами, долученими до клопотання стороною обвинувачення.

Одночасно, слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту на те, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення останнім кримінально-протиправних дій.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, яке імовірно загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, суспільно-небезпечний характер інкримінованого підозрюваному злочину, а також те, що підозрюваний не одружений, малолітніх дітей та утриманні не має, офіційно не працює, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Щодо існування ризику знищення або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, враховуючи характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , зокрема, можливої причетності до його вчинення інших осіб, з огляду на те, що досудове розслідування наразі не завершене, процес збирання доказів у кримінальному провадженні триває, слідчий суддя вважає, що ризик того, що підозрюваний може знищити або сховати речі, які містять відомості про злочин, у вчинені якого він підозрюється наразі продовжує існувати. Також, підозрюваний може приховати грошові кошти потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які були передані останніми в результаті вимагання.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на потерпілих у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати з погрозами застосування насильства з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, адже ОСОБА_4 наразі підозрюється у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а потерпілі безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Вказаний ризик також підтверджується протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеокнтролю особи від 14.04.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 погрожував фізичною розправою потерпілому ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину, а отже, перебуваючи не під вартою, ОСОБА_4 матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органу досудового розслідування та, як наслідок, ухиленню від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Відповідно до чого, ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України наразі існує в рамках даного провадження.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та стороною обвинувачення не надано данних про те, що він має статус підозрюваного/обвинуваченого в рамках будь-якого іншого кримінального провадження.

Слідчий суддя, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри прийшов до висновку про доцільність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який, в умовах воєнного стану, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із вимаганням з погрозою застосування насильства відносно потерпілого, в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухилення підозрюваного від органу досудового слідства, суду, а запобіжні заходи у вигляді особистої поруки та особистого зобов`язання є недоцільними, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики.

За таких обставин, слідчий суддя ввжає, що неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженн щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчий суддя враховує те, що підозрюваному ОСОБА_4 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, пов`язаного із погрозою застосування насильства, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, прийшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього без визначення розміру застави.

З урахуванням викладеного, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 25 червня 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1