Справа № 694/1755/25 Провадження №1-кс/694/627/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

14.06.2025 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , уповноваженого представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , подане в порядку ст. 206 КПК України, про звільнення незаконно затриманого ОСОБА_5 ,

встановила:

13.06.2025 в провадження слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла скарга (клопотання) ОСОБА_4 , уповноваженого представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , подана в порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного затримання особи.

В обґрунтування скаржники зазначають, що 13.06.2025 о 10.30 на під`їзді до м. Звенигородка з боку Катеринополя затримано ОСОБА_5 з причини неявки за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого він незаконно поміщений до роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , де знаходиться понад три години без зв`язку. В порядку ст. 206 КПК України скаржники просять слідчого суддю перевірити законність затримання та звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з будь-яких приміщень, де він утримується; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо затримання та утримування ОСОБА_5 ; скаргу розглянути упродовж 24 годин, як визначено ст. 206 КПК України.

Скаргу прийнято у провадження слідчого судді 13.06.2025 о 16.00, ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено розгляд клопотання на 17.00, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 негайно доставити ОСОБА_5 для розгляду скарги.

Заявниками подано також додаткові пояснення від 14.06.2025, виходячи з яких ОСОБА_5 вже добу утримується в ІНФОРМАЦІЯ_1 , ввечері 13.06.2025 о 21.30 з його мобільного телефону надійшло повідомлення про те, що з ним все добре, він направляється до м. Черкас, проте ОСОБА_4 припустила, що повідомлення писав не її чоловік.

В судове засідання з`явилися ОСОБА_4 , представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , які підтвердили обставини, викладені у скарзі, висловили побоювання за життя та здоров`я ОСОБА_5 , зазначили про відсутність зв`язку з ним та неможливість потрапити до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 для з`ясування причин його затримання та утримування.

ОСОБА_4 зазначила, що є дружиною ОСОБА_5 , зранку 13.06.2025 разом з чоловіком на автомобілі направлялися по справах, пов`язаних із торгівлею. На виїзді з м. Звенигородка автомобіль зупинили працівники поліції та РТЦК та СП, після перевірки документів ОСОБА_5 запропонували добровільно проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_1 , або він буде доставлений примусово.

На уточнююче запитання слідчого судді ОСОБА_4 підтвердила, що ОСОБА_5 сів в автомобіль поліцейських добровільно, при цьому в нього не було іншого виходу. Вона особисто бачила як чоловік у супроводі представників РТЦК та СП зайшов до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 і більше звідти не виходив, телефонного зв`язку немає, у зв`язку з чим вона, побоюючись за його життя та здоров`я, вирішила звернутися по правову допомогу до фахівців у галузі права та у зв`язку з необхідністю звернутися до суду в порядку статті 206 КПК України.

Також на питання суду скаржниця зазначила, що чоловік є обмежено придатним до військової служби, про що має відповідні документи, проте не проходив повторне ВЛК у встановлений для цього строк. На питання чи застосовувалися до ОСОБА_5 в момент затримання насильницькі дії, або інші прояви свавілля, ОСОБА_4 відповіла, що таких обставин не було.

Скаржник ОСОБА_5 не був доставлений до суду, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 повідомив слідчому судді, що ОСОБА_5 дійсно знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із здійсненням щодо нього мобілізаційних заходів та проходженням процедури ВЛК, при цьому ОСОБА_5 не є затриманим, проте вільного виходу із ІНФОРМАЦІЯ_1 не має до закінчення процедури ВЛК та отримання його результатів. Оскільки розгляд скарги призначений терміново, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 не встиг підготувати потрібну інформацію щодо ОСОБА_5 , через що просив оголосити перерву в судовому засіданні.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 14.06.2025 до 10.00 для надання можливості представнику ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати суду інформації щодо ОСОБА_5 , така інформація була надана у визначений термін.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Положеннями статей 3,8 Конституції України встановлено засади верховенства права.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч.4 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання.

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Виходячи з норм кримінального процесуального законодавства та КУпАП службові (посадові) особи РТЦК та СП не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання особи та її подальше утримання.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Згідно з ч. 5 ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) не перевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Як встановлено слідчим суддею з пояснень учасників розгляду, а також з наданих до матеріалів справи документів, 13 червня 2025 року близько 10.00 в м. Звенигородка під час проведення оповіщення мобільною групою ІНФОРМАЦІЯ_1 зупинений та перевірений на наявність військово-облікових документів громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З`ясовано з бази даних Реєстр АС «Оберіг», що ОСОБА_5 з 17.04.2025 знаходиться у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_5 за неприбуття за повісткою до ТЦК та СП, виявлено відсутність проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, чим порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2024 №560 (у воєнний час та під час мобілізації, на особливий період, медичний огляд проводиться для визначення придатності до військової служби, і висновок ВЛК дійсний протягом року).

Мобільною групою оповіщення супроводжено ОСОБА_5 до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , де складено протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку з порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період щодо військовозобов`язаного ОСОБА_5 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП за неприбуття за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Після складення протоколу, ОСОБА_5 запропоновано пройти медичний огляд в КНП «Звенигородська БЛІЛ» для визначення стану придатності до військової служби, на що останній не погодився, повідомивши, що бажає проходити медичний огляд за місцем проживання в м. Черкаси.

Врахувавши побажання ОСОБА_5 , останнього супроводжено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 , де йому сформовано електронне направлення для проходження медичного огляду.

Таким чином, станом на час розгляду заяви, ОСОБА_5 вибув із розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 для подальшого здійснення мобілізаційних заходів, через що відсутні підстави вважати, що останній утримується в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також представником ІНФОРМАЦІЯ_1 надано слідчому судді копію власноруч написаної заяви ОСОБА_5 від 13.06.2025, відповідно до якої зазначено (дослівно): «Я, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , скарг та претензій до військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 не маю. Психологічного, морального та фізичного тиску з їхньої сторони відносно мене не застосовувалося».

Припущення заявника ОСОБА_4 про те, що заява написана не її чоловіком, слідчий суддя не приймає, оскільки будь-яких підтверджень таким аргументам не надано, зворотного не доведено, заяв та клопотань у цьому зв`язку не подавалося.

Відтак, належних та достатніх доказів того, що ОСОБА_5 примусово доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 та утримується там без законних підстав, а також того, що відносно нього застосовувався психологічний, моральний та фізичний тиск, слідчому судді не надано, що підтверджено й самим ОСОБА_5 у власній заяві.

Слідчий суддя вважає, що у даній справі здійснено повний, всебічний та неупереджений розгляд, із встановленням усіх фактичних обставин, заслуховуванням заінтересованих осіб заявників та представника ІНФОРМАЦІЯ_1 , досліджено надані до справи докази.

Правових підстав для задоволення скарги (клопотання) слідчим суддею не встановлено.

При цьому, слідчий суддя в частині вимог за скаргою стосовно визнання протиправними дій представників ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо затримання та утримання особи зазначає, що у разі порушення прав чи інтересів ОСОБА_5 службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаних із мобілізацією, останній не позбавлений права звернутися за судовим захистом із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень - до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , уповноваженого представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , подане в порядку ст. 206 КПК України, про звільнення незаконно утримуваного ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1