Справа № 487/3556/25
Провадження № 1-кп/487/534/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001884 від 29.12.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Соколівське Кіровоградської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, перебуває у цивільному шлюбі, раніше судимий: 09.02.2024 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186, ст. 69, ст.70 ч.1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 24.05.2024 на підставі ст. 81-1 КК України умовно-достроково, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час утримується в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

05.11.2024 приблизно о 00:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби та достовірно обізнаним про введення на території України воєнного стану, перебуваючи на території АГУ «Альбатрос», який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Заводська, 10, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, знаходячись біля гаражу №61, шляхом зривання двох навісних замків за допомогою металевого лому, проник до приміщення вказаного гаражу, звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме:

- перфоратор марки JCB SDS 780, вартістю 1263 грн;

- багатофункціональний інструмент (реноватор) JCB MC300, вартістю 1060 грн;

- торцювальну пилу марки JCB CSM 255, вартістю 4750,67 грн;

- торцювальну пилку марки Makita LS1013, вартістю 6955,33 грн;

- кутову шліфувальну машину марки JCB AG-2300, вартістю 2033,33 грн;

- циркулярну пилу марки JCB Tools CS1500E, вартістю 1725 грн;

- електролобзик марки JCB JS71OLE, вартістю 1860 грн;

- акумуляторний шуруповерт Cordless Impact Driver JCB-MD12LI2 у кількості 2 штуки, вартістю 3000 грн кожний, загальною вартістю 6000 грн;

- шліфмашину Belt Sander JCB-BS950, вартістю 1200 грн;

- рубанок Power Planer JCB-PP1050 у кількості 2 штук, вартістю 1500 грн кожний, загальною вартістю 3000 грн.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 29847,33 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, у вчиненні якого визнається винним.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин.

Аналогічну думку висловив прокурор та потерпілий.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що йому відомо про введення на території України воєнного стану. Точну дату він не пам`ятає, але не заперечує, що 05.11.2024 опівночі він прийшов до автогаражного кооперативу, який розташований неподалік від місця його проживання по АДРЕСА_3 . На воротах одного з гаражів він побачив два навісних замка та вирішив вчинити крадіжку з цього гаражу. Навісні замки він зламав фомкою, яку приніс з собою, зайшов до гаражу де побачив багато різноманітного інструменту. Після чого, брав інструмент, виносив його та перекидав через паркан. Потім, він за декілька ходок відніс викрадені інструменти додому. В гаражі ще залишалось багато інструменту, але оскільки на вулиці вже світало, він вирішив більше не повертатися до гаражу. В подальшому він продав увесь викрадений інструмент. Його цивільна дружина допомагала йому продавати інструмент, але вона не знала, що той був крадений, оскільки коли він його вночі приніс додому її не було, а потім він їй сказав, що це його інструменти. Перелік та кількість викраденого майна, зазначені в обвинувальному акті, повність підтвердив, а також погодився із вартістю викраденого майна, вказаною в обвинувальному акті. Зазначив, що у скоєному кається.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що до 2022 року він більше 30 років займався столярним виробництвом. У нього був орендований цех, де знаходилось все необхідне обладнання та спеціальні інструменти. Навесні 2022 року ворожа ракета влучила у будівлю поруч з його цехом, внаслідок чого у цеху були значні пошкодження та йому протягом року довелося розбирати завали. Після чого, він вирішив перевезти своє професійне обладнання та інструменти в більш безпечне місце. Таким чинм, увесь свій робочий інструмент він перевіз до свого гаражу, розташованому в АГК «Альбатрос» за адресою вул. Заводська, 10 в м. Миколаєві, де він і зберігався, оскільки на той час він почав займатися волонтерською діяльністю та гуманітарним розмінуванням. 05.11.2024 приблизно о 19-00 год йому зателефонував голова автогаражного кооперативу та повідомив, що ворота його гаражу відкриті. Оскільки він у цей час був у відрядженні за межами міста, він зателефонував та повідомив про це дружину, яка поїхала до гаражу та зняла на відео все, що там сталося. В подальшому дружина викликала поліцію, повідомила про вчинення крадіжки з гаражу та надала поліції перелік викраденого інструменту. В подальшому він через інтернет на сайтах ломбардів шукав свій інструмент та одного разу знайшов оголошення про продаж інструменту та по фото впізнав свою торцювальну пилку «Макіта» по характерним подряпинам, про що повідомив слідчому. Також йому відомо, що слідчий навідувався у той ломбард, де продавався його інструмент, але наступного дня ломбард надав слідчому відповідь, що інструмент вже проданий та з сайту видалили оголошення про його продаж. Також зазначив, що вартість викраденого інструменту значно вища ніж вказано у висновках експертів, оскільки це професійний інструмент, який йому виготовляли під замовлення та привозили з-за кордону, деяких видів інструменту навіть не було у продажу в Україні. Але, оскільки цей інструмент він збирав, купував протягом багатьох років, то у нього не збереглися документи про його придбання, а тому він не може підтвердити його реальну вартість. Обґрунтовуючи завдану моральну шкоду, потерпілий зазначив, що столярство було справою всього його життя, він заробляв цією справою на життя собі, своїй сім`ї, а також надавав роботу іншим працівникам. Викрадення його інструменту для нього рівнозначно позбавленню його рук, оскільки без інструменту він взагалі позбавлений можливості заробляти собі на життя та забезпечувати свою сім`ю. Зазначив, що йому 60 років та після завершення війни він планував продовжити свою улюблену справу, але в наслідок протиправних дій обвинуваченого він тепер буде позбавлений такої можливості, що призвело до душевних страждань. Він не може повернутися до нормального ритму життя, відчуває емоційну напругу, тривожність, пригніченість, втратив сон. Усе це у сукупності справляє тривалий негативний вплив на його психоемоційний стан, а постійне відчуття втрати переростає у стійкий стан психологічного виснаження. Просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 50000 грн. та в рахунок завданої моральної шкоди 120000 грн.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції. За такого, такі показання обвинуваченого визнаються судом належними, допустимими, достовірними та у сукупності з показами потерпілого ОСОБА_5 достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а кваліфікацію його дій правильною.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд не приймає до уваги посилання сторони обвинувачення в обвинувальному акті на рецидив злочину, як на обставину, яка обтяжує покарання, оскільки частиною 4 ст. 67 КК України визначено, що якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що останній є військовослужбовцем, перебуває у цивільному шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимий, вчинив кримінальні правопорушення під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.02.2024, на лікуванні у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував та не перебуває.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відомості про особу обвинуваченого, його відношення до вчинених кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією ч.4 ст.185 КК України, що на думку суду відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та меті кримінального покарання.

Крім того, оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за яке він засуджується даним вироком, після постановлення вироку Заводським районним судом м. Миколаєва 09 лютого 2024 року, але до повного відбуття покарання, суд визначає остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, а саме до покарання за даним вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не обирався.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 50000 грн. та в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди в сумі 120000 грн.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Положеннями ст.. 129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При вирішенні заявлених ОСОБА_5 позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 50000 гривень в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Так матеріалами кримінальної справи встановлено, що дійсно ОСОБА_5 була заподіяна матеріальна шкода, встановлена особа, яка спричинили шкоду, встановлено протиправний характер дій ОСОБА_3 , а також наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням обвинуваченого.

Висновками судових товарознавчих експертиз та довідки про вартість майна підтверджено, що вартість викраденого ОСОБА_3 майна потерпілого становить 29847,33 грн. Інших доказів, які б доводили більшу вартість викраденого майна потерпілим не надано.

За вказаних обставин позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 29847,33 грн, яку належить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав потерпілий, характер немайнових втрат (їх тривалості), час та зусилля, необхідні для відновлення порушених прав (необхідність приймати участь у процесуальних діях під час досудового розслідування та в судових засіданнях). При цьому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи, що викрадене ОСОБА_3 майно, є спеціальним приладдям для професійної діяльності потерпілого, що призвело до втрати ним можливості заробляти собі на життя, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 50000 грн.

Вирішуючи питання про розподіл процесуальних витрат, суд бере до уваги, що згідно з частиною 2 статті 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, витрати, пов`язані із проведенням у даному провадженні судово-товарознавчих експертиз у загальній сумі 35019,60 грн підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання шість років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.02.2024, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 29847,33 грн. (двадцять дев`ять тисяч вісімсот сорок сім гривень 33 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення товарознавчих експертиз в загальній сумі 35019,60 грн. (тридцять п`ять тисяч дев`ятнадцять гривень 60 копійок).

Речові докази: - навісний замок, який поміщено у сейф пакет №5653351, навісний замок, який поміщено у сейф пакет №5653350, передані до кімнати зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1