Провадження № 1-кс/750/2062/25
У Х В А Л А

23 травня 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернігові клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБУ України в Чернігівській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, має неповнолітню дитину, військовослужбовця, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий слідчого відділу Управління СБУ України в Чернігівській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилається на наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення речових доказів, які мають значення для кримінального провадження; незаконного впливу на свідків; продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили або застосувати інший більш м`який запобіжний захід, або ж визначити розмір застави при застосуванні тримання під вартою. Просили врахувати те, що ризики є недоведеними, підозрюваний має на утриманні сина ОСОБА_8 , 2014 року народження та ще у нього є доросла дитина, складну ситуацію, в якій опинився підозрюваний в червні 2022 року, оскільки батько його був з інсультом, роботи за його професією екскаваторника не було, та добровільно влаштовуючись на посаду молодшого інспектора в Херсонську виправну колонію за об`явою, яку побачив на вулиці, підозрюваний вважав, що працевлаштовується в українську державну установу, оскільки з ним розмовляли українською мовою та обіцяли за місяць сплатити 8000 грн., пропрацювавши один місяць, підозрюваному виплатили заробітну плату в російських рублях, останній посварився і відразу ж звільнився з цієї установи, і далі, поховавши батька, підозрюваний пішов служити в ЗСУ, де сумлінно виконував свій військовий обов`язок, в нічому протиправному замічений не був.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим відділом УСБУ в Чернігівській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 20.06.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15 червня 2022 року громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації на тимчасово окупованій території м. Херсон, проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняв пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням представників збройних формувань та окупаційної влади російської федерації добровільно зайняти у незаконно створеному на тимчасово окупованій території м. Херсон правоохоронному органі посаду «младшего инспектора отдела безопасности учреждения ИК «Северная исполнительная колония (№90)» УСИН по Херсонской области» (мовою оригіналу).

У подальшому, ОСОБА_5 діючи умисно, із власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, всупереч вимог діючого законодавства України, добровільно зайняв у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Херсон, який має назву «УСИН по Херсонской области», посаду «младшего инспектора отдела безопасности учреждения ИК «Северная исполнительная колония (№ 90)» УСИН по Херсонской области» (мовою оригіналу), розташованому за адресою: м. Херсон, вул. Некрасова, 234, отримав спеціальне звання «рядового внутренней службы» та приступив до виконання своїх службових обов`язків по здійсненню контролю за дотриманням режиму утримування ув`язнених на території установи.

21.05.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

21.05.2025 ОСОБА_5 був затриманий в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (п.5 ч.1 ст. 176, ч.6 ст. 176 КПК України).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел та Гартлі проти Сполученого Королівства» визначено, що стандарт доказування «обгрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, яка б задовольнила об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. В подальшому таке визначення стандарту доказування «обгрунтована підозра» знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Лабіта проти Італії» тощо, а також додатково було зазначено, що факти, які дають підстави для підозри не мають бути також рівня, як такі, що обгрунтовують засудження особи. Отже стандарт доказування «обгрунтована підозра» є нижчим порівняно зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення.

На даному етапі досудового розслідування стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до висновку, що їх сукупність є достатньою для констатації факту того, що на теперішньому етапі досудового розслідування підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України є обгрунтованою. У зв`язку з цим, твердження сторони захисту про необгрунтованість підозри є безпідставними. Слідчий суддя не вирішує ті питання, які належать до компетенції суду під час розгляду обвинувачення по суті, зокрема, питання допустимості доказів.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а також доведеність ризиків, передбачених: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), який полягає у тому, що ОСОБА_5 , розуміючи, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, може змінити місце свого проживання, оскільки мешкає за межами юрисдикції органу досудового розслідування, та в близькості до тимчасово окупованої території України; п.2 ч.1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для кримінального провадження), обґрунтовується тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники злочину, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення злочину, що дає підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків), обгрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні як встановлених, так і не встановлених, а також невстановлених на даний час можливих спільників, які разом з ОСОБА_5 працювали під час окупації м. Херсон в «ИК «Северная исполнительная колония (№90)» УСИН по Херсонской области», з якими підозрюваний може координувати свої дії для уникнення відповідальності.

Разом з тим ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється), який обґрунтовується слідчим тим, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може виїхати на тимчасово окуповану території та продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, зокрема добровільно зайняти посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території носить доволі абстрактний характер і не береться слідчим суддею до уваги, оскільки на момент затримання підозрюваного ОСОБА_5 , останній проходив військову службу в ЗСУ та в ніяких протиправних діях на шкоду національній безпеці України помічений не був.

За наведених вище обставин, є достатні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Частиною четвертою статті 183 КК України передбачено право слідчого судді не визначати розмір застави під час дії воєнного стану у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. За доведеності існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, незаконний вплив на свідків, специфіки інкримінованого підозрюваному злочину, основним об`єктом посягання якого є основи національної безпеки України, в умовах воєнного стану, слідчий суддя не вбачає достатніх правових підстав для визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 липня 2025 року.

Строк закінчення дії ухвали - 21 липня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_9