Справа№751/4840/25
Провадження №1-кс/751/1298/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку),

прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання скаргу ОСОБА_3 про незаконне тримання під вартою у порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2025 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшло клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України, в якому він просить визнати його тримання під вартою незаконним та звільнити його з-під варти негайно, застосувати ст. 616 КПК України та ухвалити рішення про направлення його для проходження військової служби.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив звільнити його з-під варти, оскільки його затримання та тримання під вартою є незаконним, застосувати ст. 616 КПК України та ухвалити рішення про направлення його для проходження військової служби, оскільки він є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України, мобілізований відповідно чинного законодавства, має бойовий досвід та відзначений державною нагородою «Золотим хрестом».

На запитання слідчого судді ОСОБА_3 повідомив, що скарг на дії працівників поліції під час його затримання він не подавав. Щодо нього на даний час в Носівському районному суді Чернігівської області розглядається кримінальне провадження, його обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із загибеллю людини, проте цього злочину він не вчиняв і відсутні будь-які докази, які це підтверджують.

Прокурор у кримінальному провадження заперечив проти задоволення скарги. Вважає, що ОСОБА_3 законно утримується під вартою на підставі ухвали Носівського районного суду м. Чернігова від 24.04.2025, якою востаннє продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також зауважив, що у Носівському районному суді Чернігівської області розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ст. 616 КПК України відсутні, оскільки наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Представник ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про розгляд скарги належним чином. Установою направлено до суду копії матеріалів з особової справи ув`язненого ОСОБА_3 щодо його затримання та застосованого до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши ОСОБА_3 та прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також матеріали, що надійшли з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 29 Конституції України гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Згідно ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Статтею 206 КПК України надано слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та інше) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках.

Відповідний правовий висновок викладено і в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 по справі № 766/22242/17.

Надаючи оцінку правомірності тримання ОСОБА_3 під вартою в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та, відповідно, наявності чи відсутності підстав його звільнення з-під варти, слідчим суддею враховується наступне.

Із матеріалів, що надійшли з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» убачається, що у провадженні Носівського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 20 вересня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження не закінчено.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень від 20.09.2024 убачається, що слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 в ході здійснення досудового розслідування № 0000171 від 20 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України в порядку ст. 208 КПК України у м.Носівка, вул. Центральна, 15, затримано ОСОБА_3 (час фактичного затримання 15 година 30 хвилин 20.09.2024).

21.09.2024 ухвалою слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області (справа № 741/1989/24, провадження № 1-кс/741/206/24) до ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 листопада 2024 року включно, з утриманням його у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2025 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 на 60 днів, тобто до 22 червня 2025 року, з подальшим утримання його в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Факт продовження зазначеним судовим рішенням строку тримання під вартою у судовому засіданні також підтвердив ОСОБА_3 , вказавши на те, що зазначена ухвала Носівського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2025 року оскаржується в апеляційному порядку.

Отже, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримується під вартою на підставі судового рішення, а саме ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2025 року, якою в рамках кримінального провадження № 0000171 від 20 вересня 2024 року ОСОБА_3 як обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень статті 206 КПК України, слідчий суддя лише перевіряє наявність чи відсутність правових підстав для тримання особи під вартою.

При розгляді скарги ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, слідчий суддя не вправі перебирати на себе повноваження суду першої та апеляційної інстанції, до компетенції якого на цій стадії кримінального провадження щодо ОСОБА_3 віднесено вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого або його скасування на стадії судового розгляду та апеляційного оскарження.

Дослідженими у судовому засіданні матеріалами підтверджується, що на даний час відносно ОСОБА_3 діє запобіжний захід у виді тримання під вартою, який застосовано до нього на підставі ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2025 року, а отже, наявні правові підстави для тримання особи під вартою.

Щодо посилань у клопотанні ОСОБА_3 на його звільнення з-під варти із застосуванням ст. 616 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Абзацом 1 частини 1 статті 616 КПК України встановлено: у разі введення воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, умисного вбивства двох або більше осіб або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 Кримінального кодексу України, а також підозрюваний, обвинувачений, який згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України на момент вчинення кримінального правопорушення займав особливо відповідальне становище, має право звернутися до прокурора з клопотанням про ініціювання перед слідчим суддею або судом питання про скасування цього запобіжного заходу для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 616 КПК України, за результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.

Отже, положеннями норми ст. 616 КПК України визначений порядок звернення до суду з клопотанням про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суб`єктом такого звернення може бути виключно прокурор, чому має передувати звернення з клопотанням до прокурора особи, яка утримується під вартою. Вказаний порядок заявником не дотриманий.

За встановлених обставин, за відсутності клопотання прокурора про скасування ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу, у суду відсутні підстави, встановлені ч. 2 ст. 616 КПК України для скасування ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 на незаконність тримання під вартою слід та про негайне звільнення слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 26, 206, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про незаконне тримання під вартою у порядку ст. 206 КПК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 03 червня 2025 року.

Слідчий cуддя ОСОБА_1