Справа № 369/7370/23
Провадження №1-в/369/22/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за поданням провідного інспектора Дарницького районного відділу Державної установи Центр пробації у м. Києві та Київській області щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, одружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженої вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2023 року за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн,

про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт,

встановив:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2023 року ОСОБА_3 визнано винуватою та засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Вказаний вище вирок набрав законної сили 19 червня 2023 року та 20 лютого 2024 року був отриманий органом пробації на виконання.

31 жовтня 2023 року ОСОБА_4 було направлено повідомлення за вих. № 32/12/1885-24 про необхідність оплати штрафу.

04 березня 2023 року до Дарницького РВ прибула ОСОБА_4 та надала пояснення, що немає можливості сплачувати штраф та просить замінити на громадські роботи своє покарання.

Станом на 05 березня 2024 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженої ОСОБА_3 документа про сплату штрафу.

Згідно довідки провідного інспектора Дарницького районного відділу філії Державної установи Центр пробації у м. Києві та Київській області 29 січня 2024 року було здійснено телефонний дзвінок, у ході розмови ОСОБА_3 повідомила що прибуде до Дарницького РВ, проте не з`явилася. У подальшому 01 березня та 04 березня 2024 року знову було здійснено телефоні дзвінки до засудженної, яка повідомила, що прибуде до органу пробації, однак знову не з`явилась.

Представник Дарницького РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, прокурор та засуджена у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання були повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що вказане подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно з ст. 53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і межах, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. З урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф з розстрочкою виплати певними частинами строком до трьох років. У разі неможливості сплати штрафу суд може замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку: десять годин громадських робіт за один встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за чотири встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 дійсно засуджена вироком Києво-Святошинського районного судом Київської області від 19 травня 2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Крім того, засуджена на виклик у судове засідання не з`явилася, а органом пробації не надано документів на підтвердження її майнового стану, не з`ясовано причини несплати засудженим штрафу, чи працює засуджений на даний час і який розмір її доходу, що позбавляє суд можливості встановити причини несплати штрафу, оскільки згідно із ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання.

При цьому, відповідно до ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Також слід відмітити, що ст. 8 КВК України регламентує, що засуджені мають право на отримання інформації про свої права і обов`язки, порядок та умови виконання та відбування призначеного судом покарання, а тому з цією метою адміністрація установи чи органу, який виконує покарання, зобов`язана надати засудженим зазначену інформацію, а також ознайомлювати їх із змінами порядку і умов відбування покарань.

З матеріалів, долучених до подання вбачається, що при виконанні вироку суду уповноваженою особою органу пробації не вжито належних, необхідних і достатніх заходів для встановлення та з`ясування причини невиконання засудженим вироку суду.

Більше того, не були проведені першочергові заходи з виявлення засуджених осіб відповідно до «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29 січня 2019 року № 272/5.

ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження.

Тобто, вказуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести, що вони дійсно мали місце.

Всупереч наведеному, вказане подання провідного інспектора Дарницького районного відділу Державної установи Центр пробації у м. Києві та Київській області належним чином необґрунтоване та немотивоване.

Більше того, прохальна частина подання не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки є не конкретизованою.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 26 КВК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання провідного інспектора Дарницького районного відділу Державної установи Центр пробації у м. Києві та Київській області щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_5