Провадження №11-кп/801/904/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі :

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000114 від 22.04.2022,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2025 року,

яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.12.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, звільнений 10.07.2019 з Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» по відбуттю строку,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання, у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 22.04.2022 по 16.06.2022.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня його затримання на виконання вироку суду.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави Україна 1/2 вартості проведення судової експертизи, а саме 686,48 грн.

Арешт, накладений ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області №127/8344/22 від 25.04.2022, №127/8372/22 від 28.04.2022, після набрання вироком законної сили ухвалено скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні №0000114, а саме:

- фрагмент скла від пляшки пива, що вилучено з поверхні фасаду та поміщено до паперового конверту, фрагмент скла від пляшки пива «Тетерів», що вилучено зі сходової клітки та поміщено до паперового конверту, фото сліду взуття, що вилучено з поверхні зовнішньої сторони вхідних дверей та поміщено до спец. пакету НПУ №7370135, вилучені 22.04.2022, під час проведення першочергових слідчих (розшукових) дій, а саме огляду місця події на території адміністративної будівлі відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили, ухвалено знищити;

- мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 в прозорому чохлі із сім картами: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , паспорт гр. України серії НОМЕР_5 виданого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків № НОМЕР_6 , зв`язка з ключами, які поміщено до поліетиленового пакету, туфлі темно-синього кольору та куртку темного кольору, які поміщено до спец. пакету НПУ ГСУ №7261989, після набрання вироком законної сили, ухвалено повернути ОСОБА_8 ;

- оптичний диск DVD-R з відео файлами, після набрання вироком законної сили, ухвалено залишити при матеріалах кримінального провадження.

Згідно з вироком судом першої інстанції установлено, що 22.04.2022 близько 20:46 год. ОСОБА_8 спільно з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи поблизу відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: м. Вінниця, вул. М. Ващука, 16-а, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок та розуміючи протиправність своїх дій щодо скоєння їх у громадському місці, проявили особливу зухвалість, зокрема особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження справив природні потреби на адміністративну будівлю, після чого останній разом із ОСОБА_8 з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із агресією почали наносити удари ногами по адміністративній будівлі відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та її вхідних дверях.

У подальшому, ОСОБА_8 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, спільно, порушуючи громадський порядок, спустились із сходів відділення поліції та жбурнули скляними пляшками з-під пива, які були у них в руках, в сторону вищевказаного відділення поліції, які, в свою чергу, розбились, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли у невідомому напряму.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, тому судовий розгляд відбувся за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, повідомив, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, зокрема, він спільно зі своїм товаришем знаходячись біля відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області поводили себе не коректно, кидали пляшками в будівлю. Таку поведінку він пояснює тим, що перебував у стані алкогольного сп`яніння та не думав про наслідки своїх дій. Також, зазначив, що про вчинене шкодує, зробив для себе належні висновки, просив призначити мінімальну міру покарання.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оспорює кваліфікацію своїх дій та доведеність своєї вини, а лише просить вирок скасувати в частині призначення покарання, призначивши йому більш м`яке покарання, оскільки вважає, що два роки позбавлення волі не відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок своєї суворості. Також просить взяти до уваги, що він визнав свою вину, щиро кається, нікому не наніс шкоди. Звертає увагу на те, що судом не було взято до уваги його характеристику та довідку з місця роботи, довідку про його доходи та сплату податків, наявність у нього матері, яка має другу групу інвалідності.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив залишити оскаржуваний вирок без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

За правилами ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, за викладених у вироку обставин та правильність кваліфікації його дій, у апеляційній скарзі не оспорюються, а тому вирок суду у цій частині в апеляційному порядку не переглядається. Апеляційний суд ураховує фактичні обставини, установлені судом першої інстанції.

За правилами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Вказані положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, у разі ухвалення обвинувального вироку.

На переконання апеляційного суду, вказаним вимогам оскаржуваний вирок відповідає у повному обсязі.

Перевіряючи вирок у межах апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо правильності призначення йому покарання, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ними злочину та особу винного, а також наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та наявність обставини, яка обтяжує покарання.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ст. 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Згідно з матеріалами справи при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання судом у повному обсязі враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого а саме те, що обвинувачений раніше судимий (т.2 а.с.1-43), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.с. 244, 245), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 247).

Відповідно до статті 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , судом першої інстанції визнано щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважав вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Ураховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, який вину визнав, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення в період не знятої та не погашеної судимості, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення, наявність обтяжуючої покарання обставини, суд першої інстанції дійшов до висновку, що виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства.

Таким чином, ураховуючи фактичні обставини даного провадження, апеляційний суд не має сумнівів у тому, що визначений ОСОБА_8 вид покарання в умовах ізоляції від суспільства є співмірним з вчиненим ним злочинним діянням, а також є справедливим і виваженим заходом примусу, що забезпечить виправлення обвинуваченого та буде ефективним в аспекті превенції вчинення ним чи іншими особами аналогічних злочинів, тоді як пом`якшення покарання, навпаки не сприятиме виправленню обвинуваченого.

При цьому щире каяття обвинуваченого, а також дані його характеристики та довідки з місця роботи, дані довідки про його доходи та сплату податків, наявність у нього матері, яка має другу групу інвалідності, були достатньо враховані судом при призначені покарання у виді двох років позбавлення волі.

У той же час наявність у обвинуваченого позитивних характеристик, місця роботи та матері, яка має другу групу інвалідності, на що покликається останній у апеляційній скарзі, жодним чином не стримали ОСОБА_8 від грубого порушення громадського порядку та демонстрації явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, нехтування загальноприйнятими нормами моралі та поведінки у суспільстві 22.04.2022 близько 20:46 год.

Окрім того, апеляційний суд зважує і на те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення в період не знятої та не погашеної судимості, тобто відповідних висновків для себе не зробив та не піддався заходам перевиховання і на шлях виправлення не став, оскільки вчинив нове кримінальне правопорушення, яким продемонстрував свідоме нехтування правилами, установленими в суспільстві, та відсутність у нього бажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, яке необхідно відбувати реально, є ефективним, сприятиме його виправленню та застережить обвинуваченого від вчинення нових правопорушень, а тому підстави для його пом`якшення відсутні.

Зрештою апеляційний суд зазначає, що призначення винній особі певного виду та розміру покарання є виключно дискреційним повноваженням суду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

Вирок суду належним чином мотивований, відповідає вимогам кримінального закону і підстав для його зміни чи скасування через невідповідність ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення особі обвинуваченого внаслідок своєї суворості апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4