Дата документу 06.05.2025Справа № 554/6030/25
Провадження № 1-кс/554/6017/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000152 від 20.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,

в с т а н о в и л а:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про арешт майна, мотивоване тим, що в провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000152 від 20.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів, а саме: 21.04.2015 року Володимирецьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.240 КК України до штрафу в розмирі 6800 гривень; 23.05.2018 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, остаточне покарання 6 місяців арешту; 04.08.2022 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.286-1 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 7 років, який з 23.12.2022 року перебуває у державній установі «Крюковська виправна колонія №29», розташованої за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Божківське, вул. Миру, 4, не бажаючи ставати на шлях виправлення, тобто процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої законослухняної поведінки, в кінці січня 2025 року, більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена, знаходячись на території зазначеної установи виконання покарань, діючи за попередньою змовою групою осіб з відомим йому ОСОБА_7 , з яким разом відбували покарання в названій установі до 15 січня 2025 року, та якого переведено для подальшого відбування покарання до Державної установи «Кагарлицька ВК № 115», під приводом повернення неіснуючого боргу загальною сумою 27 000 гривень, який начебто виник внаслідок діяльності потерпілого ОСОБА_8 , який разом з ними відбував покарання за вчинення кримінального правопорушення на території вказаної установи, пов`язаної з програшем останнім грошових коштів на спортивних ставках футбольних матчів різних клубів, через Інтернет мережу, висловили вимогу ОСОБА_8 передати їм грошові кошти вказаною сумою, погрожували застосуванням фізичного впливу та нанесенням тілесних ушкоджень, внаслідок відмови.

Сприймаючи реальність виконання указаних погроз, побоюючись за своє життя та здоров`я, з метою уникнення подальших конфліктних ситуацій, ОСОБА_8 був змушений погодитися на неправомірну сумісну вимогу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи під постійним психологічним тиском з боку указаних осіб, і в кінці січня 2025 року віддати їм частину від вказаної суми розміром 1000 гривень, сплативши її на банківську картку № НОМЕР_1 , номер якої йому було надано вказаними особами, пояснивши що інших грошових коштів в нього більше не має.

У подальшому, в лютому 2025 року, після того, як ОСОБА_8 почав уникати телефонного спілкування з ОСОБА_7 через інтернет мережу та зустрічі із ОСОБА_6 , останній, діючи відповідно до вказівок ОСОБА_7 , який направив ОСОБА_6 знайти ОСОБА_8 та спричинити йому тілесні ушкодження, почав шукати вдалий момент для продовження неправомірних дій під час висування зазначених вимог потерпілому.

Так, 14 лютого 2025 року, в другу половину доби, ОСОБА_6 , перебуваючи в кімнаті № 8 гуртожитку № 1 Державної установи «Крюковська виправна колонія №29», розташованої за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Божківське, вул. Миру, 4, де в той час перебував потерпілий ОСОБА_8 , застосовуючи фізичну силу, наніс йому декілька ударів руками по верхнім кінцівкам, якими він прикривав голову та верхню частину тулубу, куди направлялися удари ОСОБА_6 , чим спричинив ОСОБА_8 фізичний біль.

Залякавши таким чином потерпілого ОСОБА_8 , з метою передачі їм грошових коштів в сумі 26000 гривень, змусили його виконати їхні неправомірні вимоги, але дізнавшись про те, що у останнього в наявності не має вказаних грошових коштів, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали йому додатковий час для їхнього збирання, чекаючи у майбутньому передачі їм ОСОБА_8 грошових коштів вказаною сумою.

При цьому, ОСОБА_7 , знаходячись в іншій установі виконання покарань, періодично телефонував до потерпілого ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 зустрічав останнього, погрожуючи йому насильством, чекаючи у майбутньому передачі від нього грошових коштів вказаною сумою, під приводом неіснуючого боргу.

Таким чином, унаслідок вчинення вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

25 квітня 2025 року в період часу з 15 год. 15 хв. до 17 год. 23 хв., під час проведення обшуку в кімнаті № 89 відділення № 3 Державної установи «Крюковська виправна колонія № 29», за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Божківське, вул. Миру, 4, за місцем знаходження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного за участю останнього виявлено та вилучено:

1.Грошові кошти загальною сумою 26 (двадцять шість) тисяч гривень купюрами по 1000 (одна тисяча) кожна кількістю 26 (двадцять шість) штук з позначками: ЗП 2768610; ЗП 0896729; ЗП 0896728; ЗП 2144655; ЗП 0896730; ЗП 0896734; ЗП 0896732; ЗП 0896731; ЗП 0896733; ЗП 7769566; ЗП 0896744; ЗП 0896743; ЗП 0896742; ЗП 7760557; ЗП 2144654; ЗП 0896735; ЗП 0896736; ЗП 0896740; ЗП 0896741; ЗП 2768605; ЗП 2768606; ЗП 2768603; ЗП 2768611; ЗП 2768608; ЗП 2768607; ЗП 2768602;

2.Планшет з написом «iPad», у заблокованому стані, оскільки має невідомий пароль доступу до нього.

Всі вищевказані об`єкти, вилучені під час проведення зазначеного обшуку є знаряддям злочину, зберігають на собі сліди вчиненого злочину. Так, за допомогою вилученого планшета особи, які причетні до вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_8 , спілкувалися між собою та потерпілим, всі вилучені грошові кошти були застосовані працівниками поліції під час викриття зазначеного кримінального правопорушення. Всі вказані предмети мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як докази під час судового розгляду.

У ході проведення досудового розслідування постала необхідність у проведенні відповідних судових експертиз по вищевказаним речам, проведення їх більш детального огляду та виконання з ними інших слідчих дій, для встановлення об`єктивної істини у справі, шляхом дослідження речей, які були вилучені під час обшуку.

У судове засідання слідчий ОСОБА_4 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі. Клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на належний йому планшет, зазначивши, що він у добровільному порядку може надати його слідчому для проведення слідчих дій. Щодо задоволення клопотання в частині арешту грошових коштів - не заперечував, вказавши, що останні йому не належать.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею установлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 від 20.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, за фактом того, що група осіб з числа засуджених, яких утримують в Державній установі «Крюковська виправна колонія №29» безпідставно вимагають грошові кошти в сумі 26000 грн. з погрозою застосування заходів фізичного впливу, в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.04.2025 року було надано дозвіл на проведення обшуку в кімнаті №89 відділення №3 Державної установи «Крюківська виправна колонія №29», що за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Божківське, вул. Миру, 4, за місцем перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення мобільних телефонів, планшетів, ноутбуків, за допомогою яких ОСОБА_3 спілкувався із потерпілим, іншими особами, які причетні до вчинення вищевказаного правопорушення, банківських карток, що застосовані під час перераховування грошових коштів потерпілою особою, одягу, який був використаний ОСОБА_3 під час вчинення кримінального правопорушення, грошових коштів, які були застосовані працівниками поліції під час проведення слідчих дій направлених на викриття зазначеного кримінального правопорушення, і які мають значення для досудового розслідування.

25.04.2025 року в період часу з 15 год. 15 хв. до 17 год. 23 хв. старшим слідчим в ОВС відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 було проведено обшук у кімнаті №89 відділення №3 Державної установи «Крюківська виправна колонія №29», що за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Божківське, вул. Миру, 4, за місцем перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті якого було виявлено та вилучено: грошові кошти загальною сумою 26 (двадцять шість) тисяч гривень купюрами по 1000 (одна тисяча) кожна кількістю 26 (двадцять шість) штук з позначками: ЗП 2768610; ЗП 0896729; ЗП 0896728; ЗП 2144655; ЗП 0896730; ЗП 0896734; ЗП 0896732; ЗП 0896731; ЗП 0896733; ЗП 7769566; ЗП 0896744; ЗП 0896743; ЗП 0896742; ЗП 7760557; ЗП 2144654; ЗП 0896735; ЗП 0896736; ЗП 0896740; ЗП 0896741; ЗП 2768605; ЗП 2768606; ЗП 2768603; ЗП 2768611; ЗП 2768608; ЗП 2768607; ЗП 2768602, а також планшет з написом «iPad», у заблокованому стані, оскільки має невідомий пароль доступу до нього.

Постановою слідчого від 26.04.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

За змістом клопотання слідчого, метою накладення арешту на вилучене 25.04.2025 року в ході проведення обшуку майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Відповідно до положень абзацу 2 частини 3 статті 170 КПК України арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або зберегли на собі його сліди, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчим доведено, що вилучене 25.04.2025 року в ході проведення обшуку в кімнаті № 89 відділення № 3 Державної установи «Крюковська виправна колонія № 29», за місцем знаходження ОСОБА_3 , майно є доказом злочину, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, планшет був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні для органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов?язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Так, вилучене 25.04.2025 року в ході проведення обшуку в кімнаті № 89 відділення № 3 Державної установи «Крюковська виправна колонія № 29», за місцем знаходження ОСОБА_3 , майно має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні в розумінні вимог статті 98 КПК України, в зв`язку з чим з метою повного, всебічного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, існує необхідність у накладенні на нього арешту.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку, проведеного 25 квітня 2025 року в період часу з 11 год. 45 хв. до 15 год. 15 хв., в кімнаті № 89 відділення № 3 Державної установи «Крюковська виправна колонія №29», за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Божківське, вул. Миру, 4, за місцем знаходження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

1. Грошові кошти загальною сумою 26 (двадцять шість) тисяч гривень купюрами по 1000 (одна тисяча) кожна кількістю 26 (двадцять шість) штук з позначками: ЗП 2768610; ЗП 0896729; ЗП 0896728; ЗП 2144655; ЗП 0896730; ЗП 0896734; ЗП 0896732; ЗП 0896731; ЗП 0896733; ЗП 7769566; ЗП 0896744; ЗП 0896743; ЗП 0896742; ЗП 7760557; ЗП 2144654; ЗП 0896735; ЗП 0896736; ЗП 0896740; ЗП 0896741; ЗП 2768605; ЗП 2768606; ЗП 2768603; ЗП 2768611; ЗП 2768608; ЗП 2768607; ЗП 2768602;

2. Планшет з написом «iPad» у заблокованому стані, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Вилучений планшет зберігати в камері схову СУ ГУНП в Полтавській області, вилучені грошові кошти зберігати на відповідному рахунку Державної казначейської служби України.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06 травня 2025 року о 16 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1