У Х В А Л А

04.09.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2025 за № 0001603, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Біла Церква, Київської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, не ожружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

1.1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 01.09.2025 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001603, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 186 КК України.

1.2. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2025 для розгляду кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_6 . Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.09.2025 призначено підготовче судове засідання.

2. В підготовчому судовому засіданні учасники висловили наступні позиції:

2.1. Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що підстави для прийняття одного із рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, відсутні, та просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні. Крім того прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

2.2. Захисник ОСОБА_5 також зазначила про відсутність підстав для прийняття одного із рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України. Щодо клопотання про продовження запобіжного заходу частково заперечувала. Зазначила, що наразі всі встановлені слідчим суддею ризики відпали. Зокрема ОСОБА_4 не порушує свої процесуальні обов`язки, з`являється до суду. Крім того зауважила, що ризик впливу на свідків та потерпілого не актуальний, оскільки досудове розслідування закінчено, всі свідки допитані. Також вважає, що нічим не підтверджено ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Просила застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

2.3. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

2.4. Інших клопотань з питань, передбачених статтями 314-315 КПК України від учасників не надходило.

3. Відповідно до положень статті 314 КПК України завданням підготовчого судового засідання є вирішення питання про можливість призначення судового розгляду. Відтак першочергово Суд з`ясовує чи наявні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

3.1. Судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001603 від 18.07.2025 складений відповідно до вимог статті 291 КПК України, оскільки містить всі формальні і змістовні елементи, передбачені законом.

3.2. Угоди у цьому кримінальному провадженні не укладалися і до суду не надходили. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 5-8, 10 частин 1 або 2 ст. 284 КПК України, Судом не встановлено.

3.3. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

3.4. Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

4. Згідно з частиною 5 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

4.1. Статтею 314-1 КПК України передбачено, що досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

4.2. ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 186 КК Україні. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України відноситься до кримінальних проступків. Водночас санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Відтак підстави звернення до уповноваженого органу з питань пробації для складання досудової доповіді щодо ОСОБА_4 відсутні.

5. Відповідно до ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд:

1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.

5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

5.1. Враховуючи вимоги частини 2 статті 316 КПК України, Суд призначає судовий розгляд на 09 год 00 хв 09.09.2025.

5.2. За наслідками підготовчого судового засідання Суд не встановив обставин, передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України, які б могли бути підставою для ухвалення рішення про здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні. Відповідні клопотання від учасників також не надходили. Відтак Суд дійшов висновку про розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні із забезпеченням повного його фіксування за допомогою технічних засобів.

5.3. З урахуванням думки учасників про склад осіб, які братимуть участь в судовому засіданні, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду за участю уповноваженого прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 .

5.4. Виклик осіб для допиту буде здійснено на стадії судового розгляду за результатами вирішення заявлених сторонами клопотань.

6. Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

6.1. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу..

6.2. Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 18.09.2025 з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

6.3. Частиною 4 ст. 176 КПК України передбачено, що запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

6.4. Згідно із ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

6.5. Одночасно, виходячи із положень ст. 194 КПК України, обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого у випадку, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, ризиків кримінального провадження та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Такі обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

6.6. Загальні підстави і порядок застосування запобіжного заходу визначені у ст. 194 КПК України, конструкція якої передбачає чотири рівня дослідження обставин (фактів):

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

врахування строку застосування запобіжного заходу.

6.7. Із обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 186 КК України, останнє з яких відноситься до тяжких злочинів, відповідно до вимог ч. 5 ст.12 КК України.

6.8. Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового провадження, зокрема призначено до судового розгляду, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» і «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

6.9. Водночас оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України.

6.10. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Щодо ризиків у цьому кримінальному провадженні, то вони заслуговують на увагу.

6.10.1. На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від суду,

- незаконного впливу на свідків, потерпілого;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

6.10.2. ОСОБА_4 підозрюється зокрема у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Отже, очікування можливого вироку, що передбачає реальний термін ув`язнення, може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому суд, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , однак у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є слабкі соціальні зв`язки (обвинувачений не одружений, не має дітей).

Водночас сама по собі належна процесуальна поведінка обвинуваченого, на яку вказує захисник, і яка полягала у явці до суду на виклики та участі у слідчих діях, не може бути безумовною підставою для висновку про відсутність ризику його переховування від суду в майбутньому. Відповідно до положень ст. 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний з`являтися за викликом слідчого, прокурора та суду, тобто така поведінка є не правом, а прямим обов`язком учасника кримінального провадження. Водночас наявність у провадженні об`єктивних даних щодо тяжкості пред`явленого обвинувачення, ймовірності призначення покарання у вигляді позбавлення волі, а також відсутності міцних соціальних зв`язків, зумовлює необхідність застосування запобіжного заходу для запобігання ризику переховування. У цьому контексті домашній арешт є належним стримуючим фактором, що дозволяє забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та гарантувати його участь у судовому розгляді.

6.10.3. Також достатньо обґрунтованим є ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого.

При цьому ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивується з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких умов суд доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків та потерпілого, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, обвинувачений може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

При цьому судом враховується, що наразі в судовому засіданні ще не встановлений порядок дослідження доказів.

6.10.4. Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що він не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання. Так, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Водночас хоча йому і пред`явлено обвинувачення у вчиненні двох кримінальних правопорушення, як вбачається зі змісту обвинувального акту, вони були вчинені фактично одночасно, що не свідчить з достатньою вірогідністю щодо можливості вчинення обвинуваченим інших злочинів в майбутньому.

6.10.5 Враховуючи встановлену наявність ризиків, передбачених п. 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, суд вважає обґрунтованою необхідність у продовженні обвинуваченому строку домашнього арешту.

6.11. Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу

6.11.1. Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у суду переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.

6.11.2 Частиною 1 ст. 176 КПК України закріплена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

6.11.3. В цьому кримінальному провадженні на даному етапі суд не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або нічного домашнього арешту, адже ці заходи пов`язані з вільним пересуванням обвинуваченого, що не забезпечить нівелювання ризику переховуватися від суду та впливати на свідків/потерпілого.

Водночас, вирішуючи питання про задоволення клопотання прокурора, суд також враховує, що на сьогоднішній день строк домашнього арешту та дії обов`язків становить менше двох місяців. Таким чином, він не є надмірними для життя обвинуваченого і відсутні підстави враховувати сплив строку застосування домашнього арешту в контексті зміни запобіжного заходу та/або зменшення кількості обов`язків, оскільки станом на сьогоднішній день вони виступають належним балансостворюючим фактором захисту прав і інтересів обвинуваченого і суспільних інтересів у здійсненні оперативного і об`єктивного судового розгляду.

6.12. Водночас суд вважає за необхідне продовжити дію покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , обов`язків, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

6.13. Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 7, 176-178, 181, 193, 194, 196, 314-316, 376, 392-395 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

2.Продовжити до 04.11.2025 (включно) строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , застосованого згідно з ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2025, заборонивши йому залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги.

3.Продовжити до 04.11.2025 (включно) строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:

- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або роботи;

- прибувати до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за першим викликом;

- не відлучатись з місця проживання без дозволу суду, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги;

- утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також з особами, які брали участь у якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.

4.Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

5.Контроль за виконанням ухвали в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту покласти на службу превенції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, на території обслуговування якого проживає обвинувачений.

6.Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0001603 від 18.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 186 КК України, на 09 год 00 хв 09.09.2025 у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. П. Скоропатського, 4-А, зал судового засідання № 3.

7.Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 одноособово.

8.Судовий розгляд здійснювати за участю уповноваженого прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 .

9.На ухвалу суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду

10.Ухвала в іншій частині набирає законної сили з моменту її постановлення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

11.Повний текст ухвали оголошений 08.09.2025.

СуддяОСОБА_1