Провадження №1-в/127/179/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про пом`якшення покарання,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)»

ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про пом`якшення покарання та звільнення від призначеного судом покарання,. мотивоване тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, та з урахуванням положень ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України. Засуджений також просив звільнити його від призначеного судом покарання, врахувавши його поганий стан здоров`я.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважає, що немає підстав для задоволення клопотання, оскільки вартість викраденого майна перевищує розмір, визначений ст. 51 КУпАП, з урахуванням розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого на час вчинення правопорушення. Крім того, вказане питання вже вирішувалось судом та ухвалою Вінницького міського суду Вінницької олбласті від 19.11.2024, вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 03.04.2024 відносно ОСОБА_3 приведений у відповідність до чинного законодавства. Що стосується стану здоров`я засудженого, то хвороба, на яку хворіє засуджений, не входить до переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов висновку, що клопотання є необгрунтованим з таких підстав.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини другої статті 539 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у разі необхідності вирішення питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 03.04.2024 вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Даний вирок набрав законної сили 09.08.2024 та звернутий судом до виконання.

Окрім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2024, клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 03.04.2024 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, задоволено частково. Звільнено ОСОБА_3 від призначеного покарання за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 22.08.2020 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке він був засуджений. Ухвалено вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 21.11.2022, більш суворим призначеним за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 03.04.2024, визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років, зарахувавши частково відбуте покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 21.11.2022.

Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2024 набрала законної сили 27.11.2024.

Як вбачається з вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 03.04.2024, ОСОБА_3 06.10.2020 здійснив крадіжку на суму 2894,68 грн та в нічну пору доби у березні 2021 здійснив крадіжку на суму 6982,32 грн, що станом на день вчинення кримінальних правопорушень складає суму, більшу за два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2102 грн - у 2020 та 2270 грн - у 2021)., тобто перевищує розмір, визначений ст. 51 КУпАП, з урахуванням розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 74 Кримінального кодексу України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Що стосується стану здоров`я засудженого, то хвороба, на яку хворіє засуджений, не входить до переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого є необгрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст. 5, 74 Кримінального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про пом`якшення покарання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя