УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2025 Справа №607/15177/25 Провадження №1-кп/607/1712/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 16 липня 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Скородинці, Чортківського району, Тернопільської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, яка є дитиною з інвалідністю (посвідчення серії НОМЕР_1 ), зареєстрованого в АДРЕСА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , який працює водієм ТОВ «УРБАН+», несудимого, РНОКПП НОМЕР_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2025 року близько 09.00 год водій обвинувачений у справі ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes - Benz» р.н. НОМЕР_3 із одним пасажиром, рухався автодорогою М-19 зі сполученням «Доманове Ковель Чернівці Тереблече» 336 км. + 770м. в напрямку м. Теребовля, Тернопільського району, правою смугою руху свого напрямку.

Рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_3 , не був достатньо уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і належного виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», які зобов`язували його під час керування автомобілем своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Рухаючись в межах вказаної ділянки автодороги М-19 зі сполученням «Доманове Ковель Чернівці Тереблече» 336 км. + 770м. водій автомобіля «Mercedes - Benz» р.н. НОМЕР_3 обвинувачений ОСОБА_3 , мав об`єктивну можливість завчасно виявити, що із правого узбіччя за напрямком його руху, маневр зміни напрямку руху ліворуч здійснює автомобіль «ВАЗ 21093» р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7 .

Не врахувавши дорожніх умов та дорожньої обстановки, наявність автомобіля «ВАЗ 21093» р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7 , що рухається в напрямку м. Теребовля, Тернопільського району правим узбіччям та здійснює маневр зміни напрямку руху ліворуч виїжджаючи на проїзну частину дороги, ОСОБА_3 не вжив негайних заходів щодо зменшення швидкості до повної зупинки керованого ним транспортного засобу внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, чим порушив вимоги п.12.3 ПДР України.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ВАЗ 21093» р.н. НОМЕР_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми тазу у виді переломів верхньої гілки лобкової та нижньої гілки сідничної кісток зліва, садна грудної клітки та обох стегон.

Виявленні у потерпілої ОСОБА_5 тілесні ушкодження у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п.п.2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ 1995).

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» і належне виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведені у статті 1, абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості пасажиру автомобіля «ВАЗ 21093» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_5 .

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав письмове клопотання у якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження. Зазначив, що примирився з потерпілою, відшкодував завдані збитки повністю, ОСОБА_5 не має до ОСОБА_3 майнових та моральних претензій.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримали та просили звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що примирилася з обвинуваченим та претензій до нього не має, їй відшкодовано кошти за лікування, не заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає до задоволення та кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд, вивчивши клопотання обвинуваченого та його захисника, заслухавши потерпілу, яка просила клопотання задовольнити, думку прокурора, який не заперечив щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, керуючи транспортним засобом, у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не перебував, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та примирився з потерпілою, повністю відшкодував завдану шкоду та у потерпілої немає претензій майнового характеру.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , що передбачене ч.1 ст.286 КК України класифікується, як необережний нетяжкий злочин.

Таким чином, суд проаналізувавши дані обставини вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України з закриттям кримінального провадження щодо нього у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, ч.1 ст.286, ст.288, 314, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження № 0000211 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2025 року за даним фактом закрити, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1