печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001006 від 28.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 367 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 139, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 365 КК України.

У клопотанні зазначено, що у вихідний день 22.12.2024 о 14:11 год до камерного приміщення № 71, посту № 3 корпусного відділення № 2 ДУ «Київський слідчий ізолятор», що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, в якому утримувалися ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , прийшов ув`язнений з камерного приміщення № 35 ОСОБА_7 на прізвисько « ОСОБА_28 », який через дверну кватирку заглянув до камерного приміщення № 71 та привітався з ув`язненим ОСОБА_20 , з яким провів коротку розмову.

В подальшому, після розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , ОСОБА_7 покинув корпусне відділення № 2 та о 14:18 год знову повернувся до камерного приміщення № 71, двері до якого відкрив молодший інспектор режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_16 та о 14:19 год впустив ОСОБА_7 до камерного приміщення № 71.

Далі о 14:25 год молодший інспектор режиму охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_16 , в присутності молодшого інспектора денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_17 , вивів з камерного приміщення № 71 ув`язнених ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_26 . Після чого вказані ув`язнені, під супроводом ОСОБА_7 , пішли на п`ятий поверх корпусних відділень № 1, 2 до прогулянкового дворику № 23.

Піднявшись до прогулянкових двориків на 5-ий поверх ув`язненні ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_26 , під супроводом ОСОБА_7 , о 14:26 год зайшли до прогулянкового дворику № 23, де вже перебували інші ув`язненні, а саме: ОСОБА_5 з камерного приміщення № 35, ОСОБА_8 з камерного приміщення № 101, ОСОБА_9 з камерного приміщення № 101, ОСОБА_10 з камерного приміщення № 101 та інші, невстановлені на даний час досудовим розслідуванням, ув`язнені з різних камерних приміщень.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 14:26 год та не пізніше 14:45 год, у прогулянковому дворі № 23 на ґрунті неприязних відносин ув`язнених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_29 , ОСОБА_10 та інших невстановлених досудовим розслідуванням ув`язнених з ув`язненим ОСОБА_20 , у останніх виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_20 тяжких тілесних ушкоджень, з метою заподіяння останньому смерті.

З метою реалізації раптового злочинного умислу, у проміжок часу з 14:26 год до 14:45 год, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ув`язнений ОСОБА_5 , перебуваючи у прогулянковому дворі № 23 ДУ «Київський слідчий ізолятор», у присутності ув`язнених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_29 , ОСОБА_10 та інших невстановлених досудовим розслідуванням ув`язнених, підійшов до ув`язненого ОСОБА_20 та наніс йому кулаками обох рук почергового три удари в обличчя, від яких ОСОБА_20 втратив рівновагу та впав на підлогу.

В подальшому, продовжуючи виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 нахилився до напівлежачого ув`язненого ОСОБА_20 , котрий не міг чинити опір та наніс останньому щонайменше десять-п`ятнадцять сильних ударів кулаками обох рук в область голови та тулубу.

Після чого, ОСОБА_5 відійшов від ОСОБА_20 та до останнього одразу підійшли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_29 , ОСОБА_10 та інші невстановлені досудовим розслідуванням ув`язнені, які з метою виконання спільного злочинного умислу, одночасно нанесли ОСОБА_20 кожен приблизно по десять сильних ударів ногами по всьому тілу.

Таким чином ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_29 , ОСОБА_10 та інші, невстановлені досудовим розслідуванням, особи спричинили ув`язненому ОСОБА_20 тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді синця на верхній повіці лівого ока, ближче до зовнішнього його кута, синця на грудній клітині зліва від рівня 4-го ребра до 11-го ребра між середньо-пахвовою та задньо-пахвовою лініями, синця у лівому підребер`ї на рівні задньої пахвової лінії, синців на тильній поверхні лівої кісті на фоні основного суглобу 3-го пальця та на тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця, перелому 4-11 ребр по передньо-пахвовій лінії зліва, 4-7 по передньо-пахвовій справа та перелому 7-го ребра по лопатковій лінії зліва із розривами пристінкової плеври зліва, крововилив у м`які тканини голови у правій скронево-потиличній ділянці, крововиливу під оболонки, у речовину та шлуночки мозку, що спричинені в результаті дії тупих предметів в один і той самий час, та які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, та в подальшому, 28.12.2024, призвели до смерті ув`язненого ОСОБА_20 внаслідок поєднаної травми голови та грудної клітини з пошкодженням головного мозку та ребер.

23.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю: с. Спаське Новомосковського р-ну, Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому АДРЕСА_1 , обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 296 КК України, якому вироком Голосіївського районного суду м. Києва призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

24.04.2025 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21.06.2025.

11.06.2025 заступником Генерального прокурора розглянуто клопотання слідчого та винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001006 від 28.12.2024 до трьох місяців, тобто до 21.07.2025.

На даний час завершити досудове розслідування у строк, тобто до 21.06.2025 не представляється за можливе, адже необхідно виконати наступне:

- отримати висновок судової молекулярно-генетичної експертизи щодо одягу ОСОБА_20 ;

- отримати висновок судової молекулярно-генетичної експертизи щодо одягу ОСОБА_7 ;

- допитати в якості підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19

- отримати характеризуючі матеріали щодо всіх підозрюваних;

- провести інші процесуальні та слідчі дії потреба в яких може виникнути під час досудового розслідування;

- виконати вимоги статей 290, 291 КПК України;

- прийняти процесуальне рішення згідно ст. 283 КПК України.

Так, зокрема через великий обсяг та особливу специфіку слідчих та процесуальних дій, поведінку учасників кримінального провадження, тривалість зібрання доказів у кримінальному провадженні потрібен додатковий строк.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, в ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України існували як під час обрання запобіжного заходу, так й не зменшилися й наданий момент та вказують на те, що підозрюваний може:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Кримінальне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, належать до тяжких, оскільки санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років.

Вищевикладене свідчить також про те, що він, у разі умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком суду, яким призначено покарання до трьох років позбавлення волі, строк якого закінчується 12.11.2025, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення нового тяжкого злочину, будучи вже раніше судимим, не бажаючи повертатися в місця позбавлення волі, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Будучи особою, яка має повагу та злочинний авторитет у кримінальному середовищі, підтримуючи тісні взаємозв`язки з особами із злодійського суспільства, може скористатися вказаними злочинними зв`язками та можливостями вказаних осіб, з метою постійної зміни місця свого перебування (проживання), що дозволить йому протягом тривалого часу переховуватися від органів слідства та суду, та в подальшому уникнути покарання.

Також враховуючи, що наразі, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, проведенням військових дій країною агресором, частина території держави Україна є тимчасово окупованою, що додатково створює ризик та може дати підозрюваному можливість переховуватись на тій території країни, яка непідконтрольна органам державної влади.

2. Незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

З урахуванням відомих підозрюваному обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, підозрюваний може вдатися до вчинення погроз фізичною розправою, умовлянь, підкупу, шантажу, інших дій насильницького характеру з метою впливу на інших підозрюваних, а також на свідків, які як допитані так і не допитані у кримінальному провадженні, та зміни останніми показів в частині фактичних обставин. Вплив на підозрюваних та свідків може сприяти уникненню притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. У зв`язку з чим (у разі дострокового звільнення з місць позбавлення волі) достатня вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний може здійснювати на них безпосередній або ж опосередкований вплив через кримінальні або інші, з числа працівників установи, зв`язки, з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Ураховуючи встановлення факту вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень за попередньою змовою з іншими особами, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, останній, усвідомлюючи, що відомі йому особи з числа учасників вчинення кримінальних правопорушень можуть надати правдиві показання щодо його особистої ролі у організації, сприянні, підготовці та вчинення кримінального правопорушення, намагатиметься вплинути на таких осіб з метою домогтися надання ними неправдивих показань на свою користь.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час у кримінальному провадженні існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, у разі умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком суду, може продовжити узгоджувати свої дії з іншими учасниками злочинів, з метою недопущення викриття себе, а також з метою перешкоджання органу досудового розслідування у встановленні обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Крім того, підозрюваний, перебуваючи не під вартою, усвідомлюючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває в активній стадії та на даний час проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення повного кола осіб, причетних до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, інформувати та попереджати таких осіб про їх кримінальне переслідування та хід досудового розслідування.

4. вчинити інше кримінальне правопорушення.

Даний ризик підтверджується самим характером вчинення кримінальних правопорушень та особистістю підозрюваного, та ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 , будучи особою обвинуваченою за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, не бажаючи підкорюватися загальноприйнятим нормам поведінки та моралі, підпорядковуватися та дотримуватися чинних законів України, вчинив нове, цинічне та аморальне, за своєю природою, кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_5 не бажає ставати на шлях виправлення та ресоціалізації, тобто процесу позитивних змін, які створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, не намагається та не збирається підкорюватись вимогам законодавства України, а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свій авторитет в злочинному світі може й надалі вчиняти кримінальні правопорушення, завдаючи непоправної шкоди інтересам громадян, суспільства та держави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав та просить його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні щодо обставин викладених у клопотанні та наявності ризиків визначених у ньому заперечив. Крім того, подав заяву в порядку ст. 206 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення прокурора, сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, регламентовані ст.177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності доказів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 до інкримінованих кримінальних правопорушень, на даній стадії кримінального провадження, є безпідставними, та підтверджується наступними матеріалами, а саме:

- Протоколами оглядів від 28.12.2024, 29.12.2024 та 20.01.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_30 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_31 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_32 ;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_32 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_33 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_34 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_35 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_36 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_37 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_38 ;

- Протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_38 ;

- Протоколами пред`явлення фотознімків для впізнання за участю свідка ОСОБА_38 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_39 ;

- Протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_39 ;

- Протоколами пред`явлення фотознімків для впізнання за участю свідка ОСОБА_39 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_40 ;

- Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 19.02.2025;

- Висновком судової медичної експертизи від 21.02.2025;

- Висновком судової медичної експертизи від 13.02.2025;

- Висновком судової медичної експертизи від 18.03.2025;

- Висновок комісійної судово-медичної експертизи від 25.03.2025;

- Висновками судових психологічних експертиз від 11.04.2025;

- Висновком судової психологічної експертизи від 14.04.2025.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке можу бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинення впливу на інших учасників кримінального провадження, в тому числі тих, з якими злочин вчинено у співучасті, можливість сховати чи знищити речі, які мають значення для кримінального провадження, а також доведена можливість впливу на свідків та потерпілого.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що заявлені ризики не зменшилися, а також доведено, що обставини, які перешкоджали завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали є поважними.

Отже, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за вчинення особливо тяжких злочинів, а тому відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що необхідно виконати ряд слідчих дій, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, а також беручи до уваги, що ризики, передбачені, ст. 177 КПК України, не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати, обставини викладені у клопотанні, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Поряд з цим, скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України є необґрунтованою та безпідставною, а відтак в задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України - залишити без задоволення.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 21.07.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1