ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1654/25 Справа № 190/424/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Кривий Ріг

13.05.2025р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2025р., якою задоволено подання ДУ «П`ятихатська ВК № 122» Дніпропетровської області про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

за участю прокурора (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції задоволено подання ДУ «П`ятихатська ВК № 122» Дніпропетровської області про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_7 , звільнено засудженого від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2023 року.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржено прокурором, який в апеляційній скарзі:

- вважає оскаржувану ухвалу незаконною, та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи;

- вказує, що засуджений був неодноразово засудженим, від покарання звільнявся з іспитовим строком, знов вчиняв кримінальне правопорушення, крім того звільнявся умовно-достроково, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення;

- зазначає, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2023р. за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_7 засуджений до позбавлення волі строком на чотири роки, остаточне покарання призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08.10.2024р. у зв`язку з усуненням караності діяння, вважати засудженим за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2023р. за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки;

- вважає хибним твердження суду першої інстанції засуджений за час відбування покарання змінив ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, в результаті сумлінної поведінки та ставлення до праці довів своє виправлення, оскільки протягом строку відбування покарання має два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має, в установі працевлаштований та від праці не відмовлявся, виконавчі листи в установі відсутні, протягом усього строку відбування покарання характеризується добре, тому на думку суду, довів своє виправлення, в зв`язку з чим суд доходить висновку, що подання обґрунтоване і його можливо задовольнити;

- зазначає, що засуджений ОСОБА_7 схильний до системної протиправної поведінки, його особа має стійку асоціальну спрямованість, та його виправлення не можливо до повного відбуття покарання;

- прохає оскаржувану ухвалу суду першої скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженому ОСОБА_7 в умовно достроковому звільненні відповідно до вимог ст. 81 КК України.

Про дату час та місце судового розгляду засуджений ОСОБА_7 повідомлений належним чином, у зв`язку із технічними перешкодами встановлення відеозвязку із установою виконання покарань «П`ятихатська ВК № 122» за місцем перебування засудженого забезпечити участь засудженого у судовому засіданні не виявилося можливим.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до суду першої інстанції надійшло подання установи виконання покарань про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції при розгляді поданого клопотання вважав можливим звільнити засудженого від відбування покарання умовно-достроково та в обґрунтування свого висновку зазначив наступне.

Так судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2023р. за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки, остаточне покарання призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

При цьому судом першої інстанції було встановлено, що на підставі ухвали П`ятихатського районного суду від 08.10.2024р. у зв`язку з усуненням караності діяння, постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2023р. за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на три роки.

Суд першої встановив, що початок строку відбування покарання засудженим 23.02.2023р., кінець строку 23.02.2026р., засуджений з 23.02.2023р. по 15.06.2023 року утримувався в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», з 15.06.2023р. по 26.06.2023р. відбував покарання на дільниці карантину діагностики та розподілу ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)».

З 26.06.2023р. на час розгляду подання про умовно-дострокове звільнення судом першої інстанції засуджений відбуває покарання на дільниці ресоціалізації ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№ 122)». Під час відбування покарання засуджений провину визнав, до кінця розуміє наслідки вчиненого кримінального правопорушення. За час відбуття покарання змінив ставлення до кримінального правопорушення. За весь період відбування покарання в установі засуджений не порушував вимоги встановленого порядку відбування покарання. В установі працевлаштований кухарем до їдальні установи, роботу виконує вчасно та сумлінно, не потребує контролю за її виконанням. Заплановані заходи розробленої програми індивідуальної роботи із засудженим, успішно завершені згідно встановлених термінів; реалізовано програму діференційованого виховного впливу "Подолання алкогольної залежності". В установі відбування покарання засуджений активно залучається до робіт із забезпечення установи продовольством, роботу виконує вчасно, якісно та сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Виконавчі листи в установі відсутні. За весь період відбуття покарання стягнень не має, має два заохочення у вигляді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці від 01.01.2024 року та 01.04.2024 року.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, який зроблено комісією ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122» засуджений довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали кримінального провадження та мотиви суду, покладені в обґрунтування свого висновку щодо можливості умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженим ОСОБА_7 погоджується з ними за таких підстав.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким - є заохочувальними нормами кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки мають на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що засуджений під час відбування покарання мав два заохочення, при цьому не мав стягнень (а.с. 5), відповідно до матеріалів подання адміністрації установи засуджений активно залучався до роботи, яку виконував вчасно та сумлінно, проявляє ініціативу.

Окремо суд апеляційної інстанції звертає увагу на ухвалу П`ятихатського районного суду від 08.10.2024р., якою з урахуванням усунення караності діяння відповідно до внесення змін до КУпАП відповідно до ЗУ № 3886-IX, епізод обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України виключено із обвинувачення за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2023р.

У даному випадку слід окремо звернути увагу на індивідуалізацію покарання та умови його відбування, що прямо впливає на можливість умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що призначене судом покарання переслідує основну мету - воно служить інструментом для відновлення соціальної справедливості, виправлення засудженого й попередження вчинення нових злочинів. Будучи індивідуалізованим, покарання тоді досягає своєї мети, коли винний на законних підставах притягається до кримінальної відповідальності і йому призначається адекватне і справедливе покарання.

Сукупність обставин та відомості про особу, у тому числі і під час відбування призначеного судом покарання, які свідчать про зниження їх суспільної небезпеки або беруться до уваги внаслідок принципу гуманізму, які підлягають врахуванню при обранні міри покарання особі, визнаній винною у вчиненні злочину, та їх слід також враховувати і при вирішенні питання можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

У даному випадку, суд апеляційної інстанції, дослідивши фактичні обставини справи, підстави, на які послалася установа виконання покарань при зверненні до суду із поданням щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, особу засудженого, виключення з обсягу обвинувачення за останнім вироком пункту обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, позитивні зміни у поведінці засудженого, що підтверджується відсутністю накладених стягнень, фактично відбування покарання за один епізод замаху на вчинення крадіжки, реальний строк фактично відбутого покарання, вважає, що підстави умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання відповідають вимогам ст. 81 КК України, а рішення суду першої інстанції в цій частині є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням.

Таким чином доводи апеляційної скарги прокурора оскаржувану ухвалу незаконною, та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що засуджений був неодноразово засудженим, від покарання звільнявся з іспитовим строком, знов вчиняв кримінальне правопорушення, крім того звільнявся умовно-достроково проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, є неспроможними, та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2025р., якою задоволено подання ДУ «П`ятихатська ВК № 122» Дніпропетровської області про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2025р., якою задоволено подання ДУ «П`ятихатська ВК № 122» Дніпропетровської області про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді