Номер провадження: 11-кп/813/1227/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Суворовського райсуду м. Одеси від 22.03.2023 у к/п №0004963 від 27.09.2017 відносно ОСОБА_7 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

установив:

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Не погодившись із зазначеним вироком, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.

Окрім того, обвинувачений порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що ухвали апеляційного суду про залишення апеляційних скарг без руху та про їх повернення йому не були вручені вчасно. Зокрема ухвалу судді доповідача від 17.07.2023 він отримав 24.08.2023. У подальшому, він відразу написав нову апеляційну скаргу 26.08.2023, яку було передано ним до адміністрації ДУ «ІСІ» 28.08.2023 та додаткове клопотання, яке було ним передане 18.09.2023.

Окрім того, засуджений наголошує, що ухвалу судді-доповідача від 27.09.2023 він отримав 04.10.2023. У подальшому він був етапований до Сокирянської колонії №67, всупереч його клопотань, у яких він заперечував проти його етапування у зв`язку із поданням апеляційної скарги. Разом з тим, захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не здійснювали його захист належним чином, захисник ОСОБА_10 не з`явився до нього для проведення конфіденційної бесіди, а про подачу ним апеляційної скарги обвинуваченому взагалі відомо не було.

Водночас, ухвалу Одеського апеляційного суду від 19.03.2024 про відмову у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_7 отримав 16.07.2024.

У судовому засіданні апеляційного суду засуджений та його захисник клопотання про поновлення строку підтримали у повному обсязі, водночас прокурор заперечувала проти його задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Приписами п.1) ч.2 ст. 395 КПК України визначено, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

За результатами перевірки доводів засудженого ОСОБА_7 апеляційний суд приходить до таких висновків.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Водночас, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява № 3236/03; п. 41, рішення у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року, заява № 32053/13, п. 47). Сама концепція «поважних причин» не є чіткою. За таких обставин для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника (рішення у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року, заява № 32053/13, п. 48).

Апеляційним судом на підставі аналізу матеріалів провадження встановлено, що копію оскаржуваного вироку Суворовського райсуду м. Одеси від 22.03.2023 засуджений ОСОБА_7 отримав 11.04.2025 (т.3, а.п. 130).

Як вбачається з матеріалів справи вбачається, що 10.04.2023 засудженим ОСОБА_7 через канцелярію ДУ «Одеський слідчий ізолятор» була подана апеляційна скарга на зазначений вирок від 22.03.2023, проте ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 24.05.2023 зазначена апеляційна скарга була залишена без руху, та ОСОБА_7 було встановлено 7-ми денний строк з дня отримання ним копії ухвали для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги.

Надалі, 06.06.2023 засудженим ОСОБА_7 через канцелярію ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» подано уточнену апеляційну скаргу, проте ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 17.07.2023 зазначена апеляційна скарга була повернута ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що ним не були усунуті встановлені недоліки.

У подальшому, 30.08.2023 засуджений ОСОБА_7 через канцелярію ДУ «ОСІ» повторно подав апеляційну скаргу на вирок Суворовського райсуду м. Одеси від 22.03.2023. Проте, ОСОБА_7 подав свою апеляційну скаргу поза межами строку на апеляційне оскарження, передбаченого п. 1) ч. 2 ст. 395 КПК України, та не порушував питання про його поновлення, на підставі чого, ухвалою судді-доповідача від 27.09.2023 апеляційна скарга була йому повернута.

Зазначені ухвали апеляційного суду стороною захисту у касаційному порядку не оскаржувалися.

У подальшому, 30.09.2023 засуджений ОСОБА_7 в черговий раз подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, однак ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.03.2024 було відмовлено у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження оскільки ним не було наведено підстав, які б об`єктивно перешкоджали йому подати апеляційну скаргу у передбачений КПК України строк.

На переконання колегії суддів доводи засудженого ОСОБА_7 з приводу того, що ухвалу судді-доповідача від 17.07.2023 він отримав лише 24.08.2023 та у подальшому відразу написав нову апеляційну скаргу не можуть слугувати безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ухвалою судді-доповідача від 17.07.2023 апеляційна скарга була повернута у зв`язку з тим, що засудженим не буди виконані вимоги попередньої ухвали судді-доповідача, якою його апеляційна скарга була залишена без руху, відтак її повернення не пов`язано із пропуском засудженим процесуальних строків.

Доводи засудженого з приводу того, що його захисники не здійснювали його ефективний захист апеляційний суд не вважає безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки у судовому засіданні зокрема 19.03.2025 ОСОБА_7 не заперечував проти розгляду його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження за участі адвоката ОСОБА_11 , правом на відмову від вказаного захисника він не скористався.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що оскаржуваним вироком засудженому був роз`яснений порядок його оскарження. Більш того, ухвалою судді-доповідача також було роз`яснено ОСОБА_7 можливість повторного звернення до суду порядку, передбаченому КПК України.

Відтак, апеляційний суд враховує, що засуджений ОСОБА_7 , утримуючись під вартою є особою, яка обмежена у доступі до певних ресурсів, що може мати наслідком пропуск процесуальних строків, водночас колегія суддів враховує, що з огляду на приписи законодавства з приводу того, що строк для подання скарг для осіб, які утримуються під вартою обраховуються з моменту отримання оскаржуваних рішень засудженому ОСОБА_7 були створені належні умови для подачі ним або захисником апеляційної скарги у строк, передбачений ст. 395 КПК України.

З огляду на викладені обставини апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 22.03.2023.

Керуючись ст.ст. 24, 117, 370, 395, 398, 401, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 22.03.2023, яким у к/п №0004963 від 27.09.2017 ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвала апеляційного набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4