У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000283, про накладення арешту на майно,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що невстановлені особи 17 червня 2025 року, здійснили спробу незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ОСОБА_4 ), через кордон поза межами пункту пропуску в межах населеного пункту Нижня Апша, Тячівського району, Закарпатської області

Зокрема невстановлені особи діючи за попередньою змовою групою осіб за грошову винагороду у сумі 5 500 доларів США, використовуючи невстановлені транспортні засоби, здійснили перевезення ОСОБА_4 , до населеного пункту Нижня Апша, Тячівського району, Закарпатської області, та в подальшому через заздалегідь заготовлений (прорізаний) отвір в паркані здійснили спробу переправлення через річку Тиса в бік кордону Республіки Румунія, однак громадянин ОСОБА_4 , був затриманий працівниками ДПС України.

23.07.2025 року слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_6 , справа №308/8801/25, 1-кс/308/3752/25 від 23.06.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході чого виявлено та вилучено мобільний телефон марки iPhone Xs Max IMEI НОМЕР_1 належний ОСОБА_7 .

Прокурор зазначає, що в подальшому в ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що вищеперераховані речі, предмети і документи містять відомості, які можуть бути використані для встановлення фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, позаяк є носіями інформації і містять відомості про вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також те, що вказані речі і предмети використовувалися як засоби для вчинення злочину, стосуються безпосередньо обставин, що підлягають встановленню у даному кримінальному провадженні і можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор в клопотанні стверджує, що метою арешту майна є збереження речових доказів, а тому просить накласти арешт із забороною використання та розпорядження на вилучені в ході проведення обшуку від 23.07.2025 року по кримінальному провадженні №0000283 від 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, предмети та документи, а саме: мобільний телефон марки iPhone Xs Max IMEI НОМЕР_1 належний ОСОБА_7 .

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить таке задовольнити, зазначив, що повідомив власника майна про розгляд клопотання, останній в судове засідання не з`явився.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з витягу з ЄРДР ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000283 від 18.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

23.07.2025 старшим слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , в ході проведення якого виявлено та в подальшому вилучено наступне: мобільний телефон марки iPhone Xs Max IMEI НОМЕР_1 належний ОСОБА_7 .

За постановою слідчого від 24.07.2025 вищевказане визнано речовим доказом.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

З системного аналізу вищевказаної норми можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи, та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на майно, виявлене та вилучене під час обшуку, з метою збереження вказаного як речових доказів.

Відтак, враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт із забороною використання та розпорядження на майно, що було вилучене 23.07.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки iPhone Xs Max IMEI НОМЕР_1 належний ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1