Провадження № 1-кс/643/4676/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000554 від 30.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 110 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

встановив:

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000554 від 30.05.2025, у якому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 110 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 17:12 23.05.2025 у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на території м. Харкова, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на поширення в умовах воєнного стану інформації про переміщення, рух, розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, із можливістю їх ідентифікації на місцевості, та яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

У подальшому, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, зневажливо ставлячись до Законів України, з метою реалізації вказаного кримінального протиправного умислу, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 17:12 23.05.2025, шляхом візуального спостереження, здійснив збір інформації про розташування Збройних Сил України, із можливістю їх ідентифікації на місцевості, та яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, а саме місць дислокації військовослужбовців ЗС України на ділянках місцевості поблизу буд. АДРЕСА_3 та по вул. Підшипникова, м. Харків.

Далі, ОСОБА_6 , будучи обізнаним про агресію рф проти України, у період з 17:12 по 18:02 23.05.2025, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи обліковий запис « ОСОБА_9 » у застосунку «Telegram», здійснив поширення зібраної інформації шляхом направлення повідомлення у застосунку «Telegram» невстановленій особі з обліковим записом « ОСОБА_10 » із номером телефону НОМЕР_1 .

Згідно з відповіддю військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 30.05.2025 на ділянках місцевості поблизу буд. АДРЕСА_3 і безпосередній близькості до них, 23.05.2025 перебували та здійснювали переміщення особовий склад, військова/спеціальна техніка ЗС України, що задіяна для виконання завдань по відсічі збройної агресії рф.

Вищезазначені відомості у відкритому доступі не розміщувались та не надавались іншим особам для поширення.

Крім того, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 00:08 06.03.2025 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не маючи патріотичних переконань, перебуваючи на території м. Харкова, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на виправдовування збройної агресії російської федерації, а також глорифікацію російських військовослужбовців та представників окупаційної адміністрації російської федерації.

З метою реалізації свого кримінального протиправного умислу, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 00:08 ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Харкова, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_9 » у застосунку «Telegram», виготовив та поширив у спільноті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наступну публікацію (мовою оригіналу): «А вот то что народ после войны вперед ногами будет выносить ТЦКшников и полицаев за все их зверства, это факт! А вполне может быть и СБУшников».

Далі, продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, ІНФОРМАЦІЯ_4 о 12:04 ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Харкова, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_9 » у застосунку «Telegram», виготовив та поширив у спільноті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наступну публікацію (мовою оригіналу): «Бандеровцы это вообще маньяки и нацисты и садисты. Их надо стереть с лица земли из соображений гуманизма и безопасности».

Продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, ІНФОРМАЦІЯ_5 о 18:25 ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Харкова, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_9 » у застосунку «Telegram», виготовив та поширив у спільноті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наступну публікацію (мовою оригіналу): «Вот что касается Индии, интересно удастся ли ее вновь соединить? Хотя…явно эти уже не реально. Что касается бывшей Украины, то тут дело в том, что все таки украинские вояки очень часто ведут себя по свински абсолютно везде и ко всем. Конечно же большинство людей их обосновано воспринимает как оккупантов. Разжечь такую ненависть и нацизм как на западенщине все равно не удастся».

Усвідомлюючи протиправних характер власних дій, продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, ІНФОРМАЦІЯ_6 о 22:15 ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Харкова, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_9 » у застосунку «Telegram», виготовив та поширив у спільноті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наступну публікацію (мовою оригіналу): «ВС РФ относятся к пленным вполне по человечески. Да и отказаться от обмена пожалуй лучше, так как после него Украина отправит обратно на убой. Лучше в России дождаться Победы и принять гражданство России или записаться в подразделения из состава бывших пленных ВСУшников (батальон им Богдана Хмельницкого или отряд им ОСОБА_11 )».

Продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, 27.04.2025 о 20:39 ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Харкова, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_9 » у застосунку «Telegram», виготовив та поширив у спільноті «На самом деле в Харькове чат» наступну публікацію (мовою оригіналу): «С Харькова ведь тоже далеко не все могут выбираться. Хотя обнадеживает то что есть ВГА Харьковской области и ее руководитель. Надеюсь что он будет в ближайшее время губернатором Харьковской области».

Згідно з висновком експерта ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №7684 від 04.06.2025, вищевказані публікації містять виправдовування збройної агресії російської федерації, а також глорифікацію російських військовослужбовців та представників окупаційної адміністрації російської федерації.

Крім того, ОСОБА_6 , розпочавши здійснення поширення матеріалів щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, не маючи наміру на припинення своїх протиправних дій, та, бажаючи нав`язати невизначеному колу осіб ідеї зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, прийняв рішення вчинити їх відкрите проголошення шляхом розповсюдження серед необмеженого кола осіб у мережі «Інтернет».

Так, ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним, що в Україні з 17.03.2014 діє особливий стан, але не маючи патріотичних переконань, проігнорував ту обставину, що в умовах 2014 року Україна була змушена докладати необхідних зусиль щодо забезпечення своєї безпеки, а тому й вдалася до внутрішньодержавного заходу, що створило надалі відповідні умови для протистояння загрозам. У свою чергу введення особливого стану в державі було вимушеною мірою, під якою слід розуміти надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень для відвернення загрози та забезпечення безпеки і здоров`я громадян, нормального функціонування національної економіки, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, захисту конституційного ладу.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст. 132 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій.

Згідно зі ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь.

Ст. 157 Конституції України визначено, що Конституція України не може бути змінена, якщо зміни передбачають скасування чи обмеження прав і свобод людини і громадянина або якщо вони спрямовані на ліквідацію незалежності чи на порушення територіальної цілісності України.

Після того як 24.02.2022 Російською Федерацією, було першою застосовано збройні сили проти України і розпочато вчинення агресії, зумовлену з окупацією частини території держави Україна, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, було затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих державою-агресором.

Однак, ОСОБА_6 , байдуже ставлячись до наслідків агресивної війни, яку РФ розв`язала і веде проти України та українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людяності, маючи злочинну ціль, спрямовану на протиправну діяльність, не пізніше 22 год. 29 хв. 11.03.2025, перебуваючи на території м. Харкова, вирішив вчинити протиправне діяння, посягаючи на суспільні відносини, що забезпечують внутрішню безпеку України, захист її конституційного ладу та державної влади, тобто здійснити публічні заклики до вчинення дій, метою яких є зміна меж території України. При цьому, ним було прийняте рішення про використання облікового запису « ОСОБА_9 » у застосунку «Telegram».

Втілюючи у життя свій протиправний умисел, керуючись власними політичними поглядами та ідеологічними переконаннями, він вирішив використати зазначений обліковий запис у месенджері «Telegram» для розповсюдження текстового матеріалу з публічними закликами до зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у публічно доступній спільноті «На самом деле в Харькове чат».

З метою реалізації свого кримінального протиправного умислу, ІНФОРМАЦІЯ_7 о 22:29 ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Харкова, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_9 » у застосунку «Telegram», поширив у спільноті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наступну публікацію (мовою оригіналу): «Все верно, надо и Днепропетровские направление дожимать, и заодно загонять клин между Суммами и Харьковом. Так как все это надо возвращать в состав России».

Далі, продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного наміру, ІНФОРМАЦІЯ_8 о 20:46 ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Харкова, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_9 » у застосунку «Telegram», виготовив та поширив у спільноті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наступну публікацію (мовою оригіналу): «Хотя щитом становятся гражданские…самое интересное что находятся такие кадры которые оправдывают то что ВСУ прячут технику в жилых кварталах, дескать они же нас защищают. Если бы они возле домов не стояли, мы были бы уже под Россией. И не докажешь, и не объяснишь им что это военное преступление, а их подвергают опасности. Все верно, надо и Днепропетровские направление дожимать, и заодно загонять клин между Суммами и Харьковом. Так как все это надо возвращать в состав России».

Так, згідно висновку експерта ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №7684 від 04.06.2025 у вищевказаних поширених ОСОБА_6 публікаціях містяться висловлювання, виражені у формі закликів до зміни меж території України.

При цьому, порядок зміни меж території України у поширених ОСОБА_6 матеріалах суперечить порядку вирішення питання про зміну території України встановленим Конституцією України без проведення всеукраїнського референдуму, передбаченого ст. 73 Конституції України.

Поширена ОСОБА_6 інформація має публічний характер, який передбачає її розповсюдження.

21.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 110 КК України.

21.08.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Слідчий, посилаючись на обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні тяжких злочинів, та існування ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, просить застосувати запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задоволити з підстав, у ньому наведених.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання по причині необґрунтованості заявлених стороною обвинувачення ризиків. Просив слідчого суддю врахувати наявність у його підзахисного матері та бабусі пенсійного віку, котрі потребують його фізичної допомоги у побуті. Зазначив, що сама лише тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення не може виступати підставою для спонукання підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вважав доцільним врахувати, що засіб вчинення кримінального правопорушення, яким являється телефон, на сьогоднішній день вилучений, що нівелює ризик спотворення чи знищення доказів. Мати підозрюваного вже була допитана в якості свідка, незважаючи на належне їй право згідно ст. 63 Конституції України не надавати свідчень. Адвокат вважає, що відсутність попередніх судимостей унеможливлює вчинення його підзахисним інших кримінально-протиправних діянь. Повідомив, що його підзахисний змінив погляди, щиро кається у вчиненому.

Підозрюваний у судовому засіданні позицію свого захисту повністю підтримав.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного, тощо.

Наразі ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 110 КК України; існування ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді, доведені стороною обвинувачення.

Встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 110 КК України.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, (заява № 18731/19) від 28.10.1994).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, № 12245/86, № 12383/86 від 30.08.1990, п.32; «Merabishvili v. Georgia», заява № 72508/13 від 28.11.2017, п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Існування вказаних ризиків у сукупності з обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, вказує на думку слідчого суді про обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та технічні носії; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (заява № 18731/91) від 28.10.1994 зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання, - з моменту затримання.

Враховуючи підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до переліку злочинів, за якими застава може не визначатись, суспільну небезпечність інкримінованого злочину, яке вчинено в умовах воєнного стану, керуючись загальними засадами кримінального провадження, з метою досягнення його завдань в рамках застосування до особи належної правової процедури, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задоволити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 177, 182, 183, 193-194, 196-198, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з моменту затримання, а саме з 11:23 21.08.2025, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали встановити до 11:23 19.10.2025.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст.ст. 111, 112 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 26.08.2025 о 11:45.

Слідчий суддя ОСОБА_1