Справа № 758/6875/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Подільського районного суду м. Києва надійшла заява захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000049, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2024 року з мотивів упередженості прокурора.

Заява обґрунтована тим, що проявляючи упередженість, прокурор у кримінальному провадженні перебрав на себе функції, повноваження слідчого та самостійно проводив слідчі дії. Так, прокурор ОСОБА_5 неодноразово допитував ОСОБА_3 як свідка по обставинам, що розслідуються у даному кримінальному провадженні, а допит проводився у присутності працівника СБУ ОСОБА_6 . Крім того, прокурор ОСОБА_5 неодноразово викликав ОСОБА_3 для участі у слідчій дії - допиті підозрюваного. Таким чином, особа, яка повинна була б здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, перебравши на себе функції слідчого фактично умисно створила ситуацію, за якої у кримінальному провадженні відсутній процесуальний керівник. Також захисник посилається на необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_3 , яка була погоджена прокурором ОСОБА_5 та безпідставної зміни раніше повідомленої підозри, погодження клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, яке не відповідає вимогам ст. 176-178, 183 КПК України.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали заяву про відвід прокурора. Захисник підозрюваного уточнив заяву про відвід прокурора та просив слідчого суддю відвести прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2025 року, оскільки матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_3 виділені з кримінального провадження № 0000049 від 14.03.2024 року. Крім того, додатково посилався на те, що прокурор не мав права особисто звертатись до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання особи під домашнім арештом, оскільки це функція слідчого, а прокурор в даному випадку повинен був здійснювати повноваження процесуального керівника.

Прокурор проти заявленого відводу заперечив, у зв`язку з необґрунтованістю такого.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження (ч. 1-3 ст. 80 КПК).

Відвід прокурору під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює (ч. 2 ст. 81 КПК).

Слідча суддя зауважує, що прокурор, як один з учасників кримінального провадження, що належить до сторони обвинувачення, реалізує функції прокуратури, передбачені ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, зокрема, організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в суді, а тому його об`єктивність є неодмінною передумовою забезпечення права на справедливий суд.

Гарантії неупередженості прокурора під час здійснення ним своїх повноважень, реалізовані в положеннях ч. 1 ст. 36 КПК України, за змістом яких прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, та положеннях ст. 77 КПК України, які виключають участь прокурора у кримінальному провадженні за наявності підстав, які можуть викликати обґрунтований сумнів в його неупередженості.

З метою дотримання цієї гарантії учасники кримінального провадження наділені правом заявити відвід прокурору. Варто підкреслити, що ч. 5 ст. 80 КПК України визначає, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто, заявляючи відвід прокурору, особа повинна не просто декларувати сумнів у неупередженості прокурора, а зазначити конкретні обставини, які його викликають, який вплив ці обставини мають на об`єктивність прокурора, та підтвердити їх належними доказами.

Необхідність доведення підстав для відводу також випливає з практики ЄСПЛ, який зазначав, що відсутність упередженості або прихильності презюмується, поки не надано доказів протилежного. При встановленні неупередженості думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає, за якими критеріями має встановлюватися неупередженість прокурора, як ключова складова цього інституту кримінального процесуального права. Водночас неупередженість можна визначити як синонім об`єктивності, тобто надання оцінки фактам та вчинення дій щодо них виключно на підставі їх правової природи за відсутності особистих та позапрофесійних мотивів.

Системний аналіз норм ст. 77 КПК України дозволяє визначити упередженість як зацікавленість службової особи у певних результатах процесуальних дій чи рішень, які вчиняються цією особою. При цьому ця зацікавленість має носити особистий характер, тобто створювати конфлікт публічних і приватних інтересів прокурора, або інтересів його близьких родичів чи інших осіб, і вона повинна мати ступінь, здатний вплинути на об`єктивність прокурора при прийнятті ним рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Водночас упередженість прокурора, яка може бути викликана особистими мотивами, необхідно відмежовувати від його професійної зацікавленості у розгляді кримінального провадження, яка є проявом реалізації ним функцій прокуратури.

Сумнів у неупередженості прокурора ОСОБА_5 обґрунтований захисником заявником ОСОБА_4 тим, що прокурор перебрав на себе функції, повноваження слідчого та самостійно проводив слідчі дії.

Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України визначено, що у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Також, згідно з ч. 2 ст. 276 КПК України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

З огляду на викладене, слідча суддя дійшла висновку, що прокурор ОСОБА_5 був уповноважений вищевикладеними положеннями процесуального закону на здійснення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, на які звертає увагу захисник у заяві про відвід прокурора, що не може бути проявом упередженості з його сторони.

На думку слідчої судді, автором заяви не наведено доказів, які б свідчили про особисту заінтересованість, необ`єктивність, а відтак упередженість прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000120 від 13.05.2025 року.

Таким чином, слідча суддя дійшла висновку, що підстави для задоволення заяви про відвід прокурора відсутні.

Керуючись ст. 77, 80, 81 КПК, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1