справа № 208/3753/25
провадження № 1-кп/208/1047/25
УХВАЛА

02 травня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , в режимі відео конференції захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0001032, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст. 119 ч.1 КК України, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

У справі розпочато судовий розгляд та встановлено порядок дослідження доказів за дослідження письмових матеріалів. Прокурор зазначив, що письмові матеріали будуть надані в наступне судове засідання.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому раніше застосованого домашнього арешту, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, може переховуватись від суду з огляду на передбачене покарання. Знаходячись на свободі, обвинувачений може незаконно впливати на свідків. На переконання сторони обвинувачення, менш суворий запобіжний захід не забезпечить виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків.

Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано, в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5-ти років.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість.

Суд вважає про доведеність існування ризику переховування Шуральова від суду, з огляду на міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання винним.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків. При встановленні наявності ризику впливу на зазначених осіб, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання від них показань у кримінальному провадженні, згідно якої після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду, вони допитуються в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, і санкція інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення відповідає цьому критерію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-184 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 20.00 до 06.00 години, продовжити строком до 29.06.2025 року, за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Дозволити перебування ОСОБА_4 поза місцем зазначеного мешкання після оголошення сигналу: «Повітряна тривога» та протягом 15 хвилин після оголошення сигналу: «Відбій повітряної тривоги»

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по справі поза межами судових засідань; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити відповідному органу поліції за місцем мешкання обвинуваченого.

Головуючий, суддя ОСОБА_1