Справа № 991/9014/25
Провадження 1-кс/991/9101/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_5 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001002 від 14.11.2023,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть клопотання

29.08.2025 року до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, обраного підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001002 від 14.11.2023 року Печерським районним судом м.Києва 22.07.2025 року у справі №757/34171/25-к у вигляді тримання під вартою з альтернативою застави у розмірі 90840000,00 грн. на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання мотивоване недоведеністю ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відсутністю у власності підозрюваного та членів його родини дороговартісного рухомого та нерухомого майна, неспівмірністю доходів із заставою у розмірі понад 90 мільйонів гривень та необґрунтованістю підозри.

2. Позиція учасників судового засідання

У судовому засіданні захисники подане клопотання підтримали, просили задовольнити клопотання в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав захисника та зазначив, що рівень його заробітної плати за останні 2-3 роки складав до 600 тисяч гривень на місяць. Вказав, що за час його тримання під вартою жодні слідчі дії слідчими ДБР не проводились, а після визначення підслідності за детективами НАБУ 10.08.2025 року відбулася лише ознайомча зустріч, яка в свою чергу не була навіть допитом.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що ризики, встановлені ухвалою Печерського районного суду м.Києва 22.07.2025 року не зменшились, а підозра є обґрунтованою. На підтвердження надав письмові заперечення та копії матеріалів кримінального провадження.

3. Мотиви слідчого судді

Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є запобіжні заходи.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжним заходом є, зокрема тримання під вартою.

Частиною 1 статті 201 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Частиною 4 ст. 201 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути таке клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, вирішуючи зазначене клопотання, слід виходити із загальних засад кримінального процесу, серед яких диспозитивність, змагальність і рівність сторін в поданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, а також положень, які регламентують взагалі можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в цьому випадку запобіжних заходів, і конкретний вибір того заходу, який в повній мірі зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, як того вимагає ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Водночас слід зазначити, що під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей та доказів встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування. Такий висновок опосередковано ґрунтується і на приписах ч. 5 ст. 201 КПК України, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали провадження та заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя встановив наступне.

В обґрунтування необхідності зміни запобіжного заходу захисник посилається на недоведеність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відсутність у власності підозрюваного та членів його родини дороговартісного рухомого та нерухомого майна, неспівмірність доходів із заставою у розмірі понад 90 мільйонів гривень та необґрунтованістю підозри.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001002 від 14.11.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва у справі №757/34171/25-к винесено ухвалу від 22.07.2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 30000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 90840000,00 грн.

Як вбачається зі змісту зазначеної ухвали, при її постановленні з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яка є умовою законності застосування запобіжного заходу та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва зроблено висновок, що враховуючи ступень тяжкості інкримінованого підозрюваного кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у 30000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 90840000,00 грн, що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Отже, наявність обґрунтованої підозри та ризики кримінального провадження перевірялися слідчим суддею під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, слідчий суддя перевіряє чи продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, попередньо встановлені слідчим суддею під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Завданням органів влади є встановити, чи продовжують існувати підстави, які обґрунтовують тривале тримання під вартою («Мерабішвілі проти Грузії», Merabishvili v. Georgia). Тягар доказування у цих питаннях не повинен перерозподілятися так, щоб на затриману особу покладався обов`язок доводити наявність підстав для її звільнення («Биков проти Росії», Bykov v. Russia)

При визначенні того, чи проявили органи влади «особливу ретельність» в межах провадження, слід враховувати складність справи і специфіку розслідування («Скотт проти Іспанії», Scott v. Spain). Той факт, що затриманий залишається під вартою після прийняття рішення про можливість звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не виявили необхідної ретельності при встановленні належного розміру застави («Гафа проти Мальти», Gafa v. Malta; «Колакович проти Мальти», Kolakovic v. Malta).

Зокрема, обвинувачений у кримінальній справі повинен мати право розраховувати на здійснення провадження в його справі з особливою ретельністю і що положення ст. 6 Конвенції покликані не допускати в кримінальних справах надто тривалого перебування обвинувачуваної особи в стані невизначеності щодо своєї долі (п. 18 рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 у справі «Вемхофф проти Німеччини»/Wemhoff v. Federal Republic of Germany, заява №2122/64; п. 5 рішення ЄСПЛ від 10.11.1969 у справі «Стогмюллер проти Австрії»/ Stogmuller v. Austria, заява №1602/62; п. 58 рішення ЄСПЛ від 24.10.1989 у справі «H. проти Франції»/H. v. France, заява №10073/82; п. 71 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 у справі «Іванов проти України», заява №15007/02).

Однак, під час судового засідання слідчим суддею встановлено, що з моменту затримання підозрюваного та перебування його під вартою не вчинено жодних слідчих (розшукових) дій у кримінального провадженні № 0001002 від 14.11.2023 року, що може свідчити про певне зменшення ризиків: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому захисниками не наведено достатніх доводів на підтвердження того, що перестав існувати або ж суттєво зменшився ризик переховування від органу досудового розслідування та суду.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду продовжує існувати, з огляду на: пред`явлення ОСОБА_4 підозри у вчиненні тяжкого корупційного злочину; наявність в підозрюваного широкого кола зв`язків, у тому числі, і серед службових осіб державних органів, які можуть бути використані з метою залишення території України; майновий стан підозрюваного та членів його сім`ї. Наведені обставини в сукупності дають підстави дійти до висновку щодо продовження існування ризику можливого вчинення ОСОБА_4 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи перебіг та тривалість досудового розслідування, а також вплив раніше застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, беручи до уваги також відсутність проведення слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя вважає, що інтенсивність ризиків знижується.

Слідчий суддя враховує, що розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2025 року, до цього часу за підозрюваного не внесений, що може вказувати на непомірним розмір застави для ОСОБА_4 .

Стандарт доказування стороною обвинувачення відповідного майнового стану підозрюваної особи з перебігом ефективного досудового розслідування має зростати, особливо у разі, якщо встановлення попереднього розміру застави базувалось серед іншого на припущенні про можливість володіння нею значними активами на підставі непрямих доказів, а також факту тривалого невнесення застави в раніше визначеному розмірі. Вказана правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15.05.2023 у справі № 991/3711/23.

Водночас не може залишатися поза увагою те, що до ОСОБА_4 застосований найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 21.07.2025 року. З того часу він безперервно утримується в слідчому ізоляторі. Окрім того, нових вагомих доказів щодо обґрунтування майнового стану ОСОБА_4 на рівні, що дозволяє йому внести заставу в раніше визначеному обсязі, суду не надано.

За наведених обставин суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення клопотання захисника та зміни застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу в частині зменшення підозрюваному ОСОБА_4 суми застави, визначеної, слідчим суддею в ухвалі від 22.07.2025 року у справі № 757/34171/25-к, як альтернативного запобіжного заходу. Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить із розрахунку місячного доходу підозрюваного та розміру незаконного збагачення, в якому, згідно з повідомленням про підозру, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 (щонайменше 7925082,00 грн) та вважає доцільним зменшити розмір застави до 9084000,00 (дев`яти мільйонів вісімдесяти чотирьох тисяч) гривень. При цьому, застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід в іншій частині залишити без змін.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для часткового задоволення клопотання захисника.

Керуючись статтями ст. 176-178, 194, 201, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Залишити без змін підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.09.2025 включно.

Змінити визначений підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, встановлений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.07.2025 (справа № 757/34171/25-к) як альтернативний запобіжний захід при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши розмір застави у кількості 3000 (три тисячі) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9084000 (дев`ять мільйонів вісімдесят чотири тисячі) гривень.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду за реквізитами: , номер рахунку за стандартом IBAN НОМЕР_1 , призначення платежу: прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного та відомості про заставодавців (номер телефону, адреса), кошти застави, згідно з ухвалою слідчого судді (номер справи, дата ухвали, назва суду).

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до детектива, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини свого неприбуття, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, та також в разі невиконання обов`язків заставодавцем, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Перелік та строк дії обов`язків, визначений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.07.2025 (справа № 757/34171/25-к) залишити без змін.

У решті клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1