Справа № 351/2236/23
Провадження № 11-кп/4808/47/25
Категорія ч.1 ст. 296 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та представника потерпілих ОСОБА_9 на вирок Снятинського районного суду від 05.09.2024 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Русів Снятинського району, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні нікого не має, інвалідом не являється, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 162 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

представника потерпілих - ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в :

1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296 та ч.1 ст. 162 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст. 296 КК України у виді 2 років обмеження волі;

- за ч.1 ст. 162 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно визначено ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 роки обмеження волі.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 витрати за заподіяну матеріальну шкоду в сумі 9076 грн., моральну шкоду в сумі 30000 грн., витрати на правову допомогу у сумі 12078 грн.

Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 витрати за заподіяну матеріальну шкоду в сумі 348 грн., моральну шкоду в сумі 45000 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 15000 грн.

2. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисні дії, які виразились в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, за наступних обставин.

Так, 20.07.2023 приблизно о 16:20 год. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у публічному місці, а саме по АДРЕСА_2 , діючи умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, ігноруючи встановлені в суспільстві норми та правила поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в присутності інших осіб, діючи з особливою зухвалістю, відчуваючи перевагу у фізичній силі та вазі, демонстративно ображаючи нецензурними словами ОСОБА_12 , із демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, з метою самоутвердження за рахунок приниження потерпілої, з мотивів явної неповаги до суспільства безпричинно почав штовхати її, схопив рукою за волосся, внаслідок чого ОСОБА_12 упала на коліна, натомість ОСОБА_7 , тримаючи потерпілу ОСОБА_12 за волосся, почав тягнути її по дорозі, наносячи при цьому їй удари рукою та ногами в різні частини тіла, а коли ОСОБА_12 вирвалася від ОСОБА_7 та втекла на територію свого господарства, то ОСОБА_7 наздогнав її, знову схопив ОСОБА_12 за волосся та двічі ударив її головою об стіну будинку, а також наносив удари ногами та руками по голові, тулубі та спині, внаслідок чого вирвав жмут волосся з голови ОСОБА_12 та спричинив їй тілесні ушкодження.

У ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця, з садном на його фоні, в межах правої орбітальної ділянки та лобної ділянки праворуч; синець, з садном на його фоні, в лобній ділянці ліворуч; синець, з садном на його фоні, в межах лівих виличної та орбітальної ділянок; синець в ділянці спинки носа; синець в ділянці лівого ліктьового суглоба; синці на поверхні грудної клітки; синець в межах черевної стінки ліворуч та лівої сідничної ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 діючи умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, ігноруючи встановлені в суспільстві норми та правила поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в присутності інших осіб, діючи з особливою зухвалістю, відчуваючи перевагу у фізичній силі та вазі, демонстративно ображаючи нецензурними словами ОСОБА_11 , із демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, з метою самоутвердження за рахунок приниження потерпілої, з мотивів явної неповаги до суспільства безпричинно завдав ОСОБА_11 декілька ударів в ділянку правого плеча та правого і лівого передпліч, здавлював своїми руками за шию, потім зловив ОСОБА_11 її за 1-й палець правої китиці та почав його викручувати, внаслідок чого спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судового експерта у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого плеча, правого передпліччя та ділянки правого променево-зап`ястного суглоба, в ділянці 1-го пальця правої китиці; садно в ділянці правої китиці; синець, з садном на його фоні, в ділянці лівого передпліччя; садна в ділянці лівої китиці, в поперековій ділянці праворуч; синець в поперековій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисні дії, що виразились у незаконному проникненні до іншого володіння особи (порушення недоторканості житла), тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 цього ж дня, 20.07.2023р. приблизно о 16.20 год., маючи на меті завершити конфлікт із ОСОБА_12 , вирішив порушити недоторканість іншого володіння ОСОБА_12 , а саме незаконно, проти її волі проникнути на територію її господарства, що знаходиться по АДРЕСА_3 .

З цією метою ОСОБА_7 підійшов до хвіртки господароства ОСОБА_12 , яка в той час була зачинена на металевий засув та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно- небезпечний характер своїх дій, грубо порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право людини на недоторканість іншого володіння, всупереч волі законного володільця, пошкодив засув на хвіртці та проти волі законного володільця, через хвіртку огорожі проник на територію господарства -прибудинкову земельну ділянку ОСОБА_12 , чим порушив її конституційне право на недоторканість іншого володіння. Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_7 покинув територію господарства потерпілої.

3. Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 :

3.1. ОСОБА_7 не визнає себе винним за ч.1 ст. 296 КК України, тому з оскарженим вироком не погоджується, вважає його таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є явно несправедливим через його суворість та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.

3.2. Крім того ОСОБА_7 не визнає себе винним у скоєнні кримінального проступку, що передбачає ч. 1 ст.162 КК, вважає, що в цій частині суд повинен був його виправдати, за відсутністю в його діях складу злочину;

3.3. Суд не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальний проступок вперше, частково визнав свою вину та намагався відшкодувати завдану ним шкоду потерпілим;

3.4. Свідки підтверджували той факт, що потерпілі втручались у суперечку між ОСОБА_7 та його співмешканкою, тобто фактично самі потерпілі певною мірою спровокували ОСОБА_7 на вчинення протиправних дій;

3.5. У матеріалах справи відсутня інформація проте, хто являється власником чи законним володільцем господарства куди проник обвинувачений ОСОБА_7 .

Враховуючи наведені обставини, просить оскаржений вирок змінити у частині призначення покарання за ч. 1 ст. 296 КК України ОСОБА_7 , визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за обвинуваченням за ч. 1 ст. 162 КК України ОСОБА_7 визнати невинуватим та виправдати на підставі вимог п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України;

4. Доводи апеляційної скарги представника потерпілих ОСОБА_9 ;

4.1. Вважає, що оскаржений вирок підлягає зміні у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та невідповідності ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;

4.2. При призначенні ОСОБА_7 , покарання судом не в достатній мірі враховано особу обвинуваченого, визнання ним вини частково і лише на стадії судового розгляду, відсутності в нього каяття;

4.3. Суд першої інстанції під час визначення розміру моральної шкоди мав би виходити із етичних засад «розумності, виваженості та справедливості», що не було повною мірою враховано;

4.4. Судом не було взято до уваги вік потерпілих, а також те, що нанесені тілесні травми призвели до вимушеного стаціонарного лікування;

Враховуючи наведені обставини, просить оскаржений вирок змінити, призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у вигляді обмеження волі на строк 5 років, за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді обмеження волі на строк 3 роки. Цивільні позови ОСОБА_11 і ОСОБА_12 в частині моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.

5. Доводи апеляційної скарги прокурора:

5.1. Не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості;

5.2. Що суд не дотримався вимог ст. 65 КК України та не у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання;

5.3. Судом не враховано ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України, які є кримінальними проступками, особу обвинуваченого, який згідно виданої характеристики за місцем проживання, характеризується нейтрально;

5.4. Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, який хоч і вчинив кримінальні проступки, але він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо.

Враховуючи наведене, просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання:за ч. 1 ст. 296 КК - у виді обмеження волі на строк 5 років; за ч. І ст. 162 КК - у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 5 років.

6. Доводи зміненої апеляційної скарги прокурора.

6.1. Вважає оскаржений вирок таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

6.2. Суд визнавши ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, навів докази, які дослідив в ході судового розгляду, але не зазначив, які з них, на його думку, підтверджують вказану кваліфікацію.

Враховуючи наведені обставини, просить оскаржений вирок скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

7. Правові позиції сторін у судовому засіданні.

7.1. Обвинувачений і захисник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити. Апеляційну скаргу прокурора і представника потерпілих заперечили.

7.2. Прокурор в судовому засіданні доводи своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги представника потерпілих підтримав, просив їх задовольнити. Апеляційну скаргу захисника заперечив.

7.3. Представник потерпілих доводи апеляційної скарги поданої ним та прокурором підтримав просив їх задовольнити, апеляційну скаргу захисника заперечив.

8. Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вирок суду приписам даної статті відповідає, а тому апеляційні скарги належить залишити без задоволення, а вирок суду без змін з огляду на таке.

8.1. Щодо складу ч. 1 ст. 296 КК в діях обвинуваченого

Хуліганство, це грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Події відбувалися в громадському (публічному) місці - на вул. Грушевського у с. Русів, грубо порушували громадський порядок, супроводжувалися особливою зухвалістю, демонстративною зневагою до моральних норм, нецензурною лайкою, приниженнями і образами потерпілих та заподіянням останнім тілесних ушкоджень.

Сторона захисту не заперечувала правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 296 КК. Обвинувачений заявив, що жодної неприязні між ним і потерпілими не було. Інцидент стався з-за того, що потерпілі втрутились у його сварку з дружиною. Із цього слідує висновок, що обвинувачений діяв із мотивів явної неповаги до суспільства. Дані про якісь інші мотиви відсутні.

Тому висновок суду про наявність в діях обвинуваченого всіх елементів об`єктивної та суб`єктивної сторони ч. 1 ст. 296 КК відповідає фактам і обставинам справи.

8.2. Сторона захисту заперечила винуватість обвинуваченого за ч. 1 ст. 162 КК, вказуючи, що у справі відсутня інформація про власника господарства по АДРЕСА_3 .

Суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність огорожі, замкнутої фіртки вказує на перешкоди для проникнення сторонніх осіб без дозволу чи згоди володільця. Такі об`єктивні обставини вказують на усвідомлення обвинуваченим протиправності своїх дій.

Вибивання фіртки, самовільне проникнення на чужу територію домогосподарства є свідченням прямого умислу на незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та відхиляє відповідні доводи сторони захисту.

8.3. Щодо покарання.

Колегія суддів виходить із того, що суд при призначенні покарання ОСОБА_7 повною мірою врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання у виді 2 років обмеження волі відповідає вимогам статей 65, 70 КК України, є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Доводи захисника про надмірну суворість покарання є безпідставними, оскільки обрана міра покарання відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі винного.

Посилання потерпілих та прокурора на м`якість призначеного покарання є необґрунтованими. Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.296 та ч.1 ст.162 КК України. Вид та розмір призначеного покарання не виходить за межі, встановлені законом, і враховує всі обставини справи. Зокрема, тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , були кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження. Це свідчить про те, що дії обвинуваченого, хоч і були зухвалими та хуліганськими, не призвели до тяжких наслідків, що було враховано судом при призначенні покарання.

8.4. Щодо цивільних позовів.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 витрати за заподіяну матеріальну шкоду в сумі 9076 грн., моральну шкоду в сумі 30000 грн., витрати на правову допомогу у сумі 12078 грн.

Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 витрати за заподіяну матеріальну шкоду в сумі 348 грн., моральну шкоду в сумі 45000 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 15000 грн.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає приписам ст. 22, 1167 ЦК України, є обгрунтованим, співмірним та справедливим

9. Висновки.

Вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та належно вмотивованим. Підстав для його зміни або скасування, а також для задоволення апеляційних скарг сторони захисту, представника потерпілих та прокурора, не встановлено.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора зі змінами до апеляційної скарги, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та представника потерпілих ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Снятинського районного суду від 05.09.2024 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 162 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_5

ОСОБА_4