УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року

м. Київ

справа № 295/2631/22

провадження № 51-1664 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 .

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 01 квітня 2024 року ОСОБА_4 засуджено до покарання за:

ч. 1 ст. 152 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

ч. 4 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності;

ч. 2 ст. 194 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років;

ч. 3 ст. 289 КК України - у виді позбавлення волі на строк 8 років;

п. п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій не погоджувався із ухваленими щодо нього судовими рішеннями та порушував питання про їх перегляд у касаційному порядку.

Разом з тим, ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду

від 12 травня 2025 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху у зв`язку

з її невідповідністю вимогам пунктів 3 - 5 ч. 2, ч. 5 ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

Зокрема, зі змісту поданої засудженим касаційної скарги було незрозуміло, які саме судові рішення оскаржуються у касаційному порядку.

Так, відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ОСОБА_4 засуджено за вироком Богунського районного суду

м. Житомира від 01 квітня 2024 року, який залишено без зміни ухвалою Житомирського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року, тоді як у скарзі йшлося про ухвалу від 10 лютого 2025 року, копію якої засуджений при цьому не додавав.

Також, засуджений не зазначав у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржених ним судових рішень та не наводив у скарзі конкретних порушень закону, допущених судами, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу є підставами для їх скасування чи зміни.

Натомість обґрунтування касаційної скарги зводилось до того, що засуджений заперечував правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилався на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Вимоги засудженого не узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

Вказані обставини у своїй сукупності перешкодили суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

При цьому засуджений ОСОБА_4 повідомлявся про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу йому буде повернуто.

Мотиви Суду

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, Суд дійшов висновку,

що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Як убачається з розписки, яка надійшла на адресу Верховного Суду, копію ухвали від 12 травня 2025 року засуджений ОСОБА_4 отримав 21 травня 2025 року.

Проте засудженим не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху,

в установлений строк. Нової касаційної скарги від нього до Суду не надходило.

Зважаючи на наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Положеннями ч. 4 ст. 429 КПК України визначено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

З цих підстав Суд постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3