Провадження №: 1-кс/755/1993/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2025 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003720 від 22.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003720 від 22.03.2025 року про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003720 від 22.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.190 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 орієнтовно з 2000 року знайомий із ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_6 . Фактично, вказані особи перебували в дружніх відносинах, мали спільних друзів та колег, відвідували статусні заходи та підтримували систематичне спілкування. Себе ОСОБА_5 позиціонував заможною людиною, успішним бізнесменом у сфері обслуговування акваріумів та басейнів, із серйозними контактами і зв`язками.

Крім цього, ОСОБА_5 було добре відомо, що ОСОБА_4 являється дуже заможною людиною, та директром ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а останні мали спільні бізнесові інтереси та коло спілкування.

Зважаючи на дружній характер відносин, які склались між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наприкінці грудня 2021 року ОСОБА_5 звернувся з проханням до ОСОБА_4 позичити йому 750 000 доларів США, нібито останній мав вигідну пропозицію придбання об`єктів нерухомості у м. Києві (квартир в новобудові, гаражу та заміського будинку). Разом з тим, ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_4 , про те, що на даний час він купує вказані об`єкти нерухомого майна виключно з метою подальшого перепродажу за більш дорогою ціною. ОСОБА_4 знаючи ОСОБА_5 як заможного бізнесмена погодився на пропозицію останнього позичити йому грошові кошти у вказаному розмірі, проте виключно за умови укладення договору позики. Так 21.12.2021 року між сторонами, а саме ОСОБА_4 (позикодавець) з одного боку, та ОСОБА_5 (позичальник 1), ОСОБА_6 (позичальник 2) було укладено письмовий договір позики (без нотаріального посвідчення), згідно якого ОСОБА_4 позичив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 750 000 доларів США, що еквівалентно 20 460 000 гривень, строком на 1 рік, до 21.12.2022 року. Укладений між сторонами договір позики №21/12/21 від 21.12.2021 року був безпроцентним, та згідно графіку платежів протягом року, щомісячно до 21 числа кожного місяця позичальники мали повертати по 62 500 доларів США. Так, на виконання умов укладеного договору позики ОСОБА_4 діючи як позичальник, перебуваючи в приміщенні океанаріуму « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_1 , передав готівкою грошові кошти в сумі 750 000 доларів США ОСОБА_5 .

В подальшому, зважаючи на дружні відносини між вказаними особами, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 , що грошові кошти він буде повертати не згідно графіку платежів, а поверне всю суму одразу, після реєстрації придбаної ним нерухомості та її продажу, та запевнив останнього, що вказані процеси ведуться, ним проводиться реєстрація права власності, замовляються технічні паспорти та ін.

Разом з тим, встановлено, що після отримання суми позики в грудні 2021 року родина ОСОБА_7 не придбала будь-якого нерухомого майна, а об`єкти, які нібито мали бути придбані на кошти від вказаної позики були придбані родиною Яновських набагато раніше, а саме: машиномісце прощею 16.3 м. за адресою АДРЕСА_2 придбано 18.08.2016 року (зареєстровано в реєстрі №15998144, індексний номер 31023156), садовий будинок площею 254,3 м.2 за адресою: АДРЕСА_3 з земельною ділянкою придбаний 06.10.2016 року; квартира за адресою АДРЕСА_4 придбана 07.02.2017 року, машиномісце за адесою АДРЕСА_5 придбано 23.03.2017 року, квартира за адресою АДРЕСА_6 придбана 09.02.2016 року.

На початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, ОСОБА_5 в ході спілкування через месенжер повідомив неправдиву інформацію, що на кошти позики ним була придбана нерухомість (що не відповідає дійсності, оскільки будь-якої нерухомості в 2021-2022 роках придбано не було ), проте на даний час виникли певні проблеми з продажем вказаної нерухомості та попросив зачекати ще певний час, так як він не має коштів для повернення боргу. В подальшому, ОСОБА_5 07.11.2023 року реалізував квартиру за адресою АДРЕСА_6 , проте в будь-який спосіб не погасив існуючу заборгованість за договором позики. Разом з тим ОСОБА_4 , стало відомо про те, що родина ОСОБА_7 намагається реалізувати все наявне у них майно, включаючи з зареєстрованими юридичними особами, проте наміру повертати отримані в позику кошти не мають.

З метою отримання документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, у слідства виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів, що становлять банківську таємницю і перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву в якій просить розглянути клопотання у його відсутність та задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених в мотивувальній частині клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України судове засідання проводиться без виклику представника банківської установи, у володінні якої знаходяться речі і документи, з наведених слідчим підстав.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

У випадку необхідності отримання інформації, яка може становити банківську таємницю, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України містить охоронювану законом таємницю, сторона кримінального провадження в порядку, передбаченому главою 15 КПК України, має право згідно з положеннями ст. 160 КПК України звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ст. 160 КПК України, у клопотанні має бути зазначено: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності з вимогами ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст. 91, 92 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Також, з метою дотримання принципу верховенства права, органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах: «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07 травня 2015 року), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12 березня 2015 року), «Мащенко проти України» (заява №42279/08, рішення від 11 червня 2015 року).

Всупереч вимогам ч.1 ст. 160 КПК України слідчим у своєму клопотанні не доведено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Доводи викладені в клопотанні носять суто формальний характер, та ідентичні з поясненнями заявника. При цьому покази заявника на даний час не перевірені,, жодних слідчих дій у даному кримінальному провадженні з жовтня 2024 року проведено не було. Подружжя ОСОБА_7 жодного разу до слідчого не викликалось.

Даними зазначеними у клопотанні недоведена наявність умислу у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заволодіти чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, оскільки як зазначає сам ОСОБА_4 , подружжя ОСОБА_7 повідомило, що виникли деякі труднощі з продажем нерухомості та попросив зачекати певний час, оскільки не має коштів для повернення боргу.

Також згідно з показань потерпілого ОСОБА_4 , вбачається, що останній звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення грошових коштів за договором позики.

Договір позики є основою для цивільно-правових відносин між позикодавцем та позичальником, що виникають у зв`язку з передачею грошових коштів або речей, визначених родовими ознаками.

До матеріалів клопотання слідчим долучено копію договору позики укладеного між ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 згідно якого ОСОБА_4 позичив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 750 000 доларів США, строком на 1 рік, до 21.12.2022 року. Укладений між сторонами договір позики №21/12/21 від 21.12.2021 року був безпроцентним, та згідно графіку платежів протягом року, щомісячно до 21 числа кожного місяця позичальники мали повертати по 62 500 доларів США.

Об`єктивними даними долученими до матеріалів справи не підтверджено обставини зазначені клопотанні а також не доведена можливість використання, як доказів відомостей які слідчий має намір отримати у разі задоволення даного клопотання.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, керуючись ст. ст. 131-132, 159-166, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003720 від 22.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: