Справа № 686/8641/25
Провадження № 1-кс/686/4985/25
УХВАЛА

15 травня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Хмельницькому клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Західного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000551від 14.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

14.05.2025 до суду надійшло клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Західного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на:

- блокнот в шкіряній чорно-коричневій обкладинці з чорновими записами, поміщений в сейф-пакет № WAR1046385;

- мобільний телефон «Samsung Galaxy A10S», імеі1: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , поміщений в сейф-пакет № WAR1046384, які 13.05.2025 вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення останнього або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно, шляхом його вилучення у тимчасового володільця або власника.

Прокурор у судове засідання не з`явився. У клопотанні міститься прохання про розгляд клопотання без участі ініціатора та фактичного володільця.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності прокурора та володільця майна, належним чином повідомлених про дату та час судового розгляду.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Так, Указом Президента України № 24/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строком на 30 діб з подальшими продовженнями воєнного стану, діючого по теперішній час.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюються в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, - споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Порушенням державного кордону України є перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

У відповідності до ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років, можуть виїздити за межі України при пред`явлені серед іншого такого документу як довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (форма первинної облікової документації № 157-1/о) або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідки для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики, довідки військово-лікарської комісії про непридатність.

Так, ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі за кордон на період дії воєнного стану, вирішили незаконно збагатитися, отримуючи грошові кошти від громадян України чоловічої статі за сприяння в перетині державного кордону України. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, створили та забезпечили функціонування протиправної схеми з організації незаконного переправлення громадян України на територію Республіки Молдова, яка полягала у виготовленні документів, які надають право чоловікам призовного віку перетинати кордон України, зокрема Висновку ЛЛК про потребування постійного догляду та Акту по встановленню факту здійснення догляду за членами сім`ї, а також у здійсненні супроводу вказаних осіб до державного кордону України та подальшого перетину останніми кордону з Республікою Молдова

Так, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 спланували організацію перетину Державного кордону України громадянином ОСОБА_7 , а саме в телефонних розмовах між собою обумовили суму грошових коштів, які необхідно отримати від ОСОБА_7 та час і місце перетину кордону. З метою реалізації задуманого, ОСОБА_5 17.03.2025,близько 13 год. 10 хв., перебуваючи в своїй квартирі АДРЕСА_2 , під час зустрічі з ОСОБА_7 , повідомив останньому, що може організувати його незаконне переправлення через державний кордон України, використовуючи виготовленні попередньо документи, а саме Висновок ЛЛК про потребування матері останнього постійного догляду та Акту по встановленню факту здійснення ним догляду за своєю матір`ю, однак за це він має отримати грошові кошти в сумі 300-500 доларів США, на що ОСОБА_7 погодився.

Упродовж подальшого спілкування ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , останні обговорювали організацію перетину державного кордону України, зокрема ОСОБА_5 запевнив, що вирішить вказане питання, повідомивши, що організує супровід до кордону та подальший перетин кордону. Також ОСОБА_5 повідомив, що перевезення через кордон буде здійснювати ОСОБА_4 на своєму автомобілі та на підтвердження своїх слів, зателефонував до ОСОБА_4 , щоб останній підтвердив ОСОБА_7 про можливість перетину кордону, що останній і зробив а також повідомив, щоб ОСОБА_7 визначився з датою виїзду та йому повідомив. Після цього, ОСОБА_5 дав ОСОБА_7 номер телефону ОСОБА_4 для узгодження деталей виїзду за кордон.

Після цього, 19.03.2025 близько 19:00 год., ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 та під час телефонної розмови, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про порядок перетину кордону та про необхідність мати при собі виготовленні раніше документи та щоб разом з ним їхала його матір та запевнив, що за певну суму грошових коштів здійснить його перевезення в республіку Молдова і після цього його мати може повернутися в Україну, а він може залишитися за кордоном. На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодився та домовилися про подальшу зустріч, коли він буде готовий перетинати кордон України.

Надалі, 20.03.2025, близько 14:35 год., ОСОБА_5 в телефонній розмові з ОСОБА_6 , обговорили суму грошових коштів, які необхідно буде отримати від ОСОБА_7 за організацію його перетину Державного кордону України та яким чином розподілити кошти між ними та ОСОБА_4 .

Після цього, протягом березня-квітня 2025 року, під час неодноразових телефонних дзвінків між собою та особистих зустрічей, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжували обговорювати організацію перетину кордону ОСОБА_7 та визначили суму грошових коштів, а саме 300 доларів США та 1500 гривень, які необхідно отримати від ОСОБА_7 .

13.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Казань Російської Федерації, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, вчиненій з корисливих мотивів, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

13.05.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.05.2025 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено:

- блокнот в шкіряній чорно-коричневій обкладинці з чорновими записами, який поміщено в сейф-пакет № WAR1046385;

- мобільний телефон «Samsung Galaxy A10S», імеі1: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , який поміщено в сейф-пакет № WAR1046384, які належать ОСОБА_4

14.05.2025 згідно ст.ст. 98, 100 КПК України, вищевказані вилучені під час обшуку блокнот та мобільний телефон з сім-картою визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, так як вони мають важливе значення для подальшого досудового розслідування, зокрема блокнот та мобільний телефон з сім-картою містять інформацію про протиправну діяльність ОСОБА_4 , щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, у зв`язку із чим виникає необхідність в детальному огляді чорнових записів, які містяться у блокноті та проведенні комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону з сім-картою, з подальшим оглядом виявленої інформації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 170 завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна зможе запобігти можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження вищезазначених речових доказів та з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та їх використання на підтвердження винуватості винних осіб, повністю виправдовує потреби досудового розслідування у накладенні на них арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що тимчасово вилучені під час обшуку 13.05.2025 речі, зазначені в клопотанні, відповідають критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр уважати, що указана річ зберегла на собі сліди кримінального правопорушення, а отже може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя уважає за необхідне накласти арешт на визначене у клопотанні майно із тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження не надано. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.170-173, 372 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

- блокнот в шкіряній чорно-коричневій обкладинці з чорновими записами, поміщений в сейф-пакет №WAR1046385;

- мобільний телефон «Samsung Galaxy A10S», імеі1: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , поміщений в сейф-пакет № WAR1046384, які 13.05.2025 вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення останнього або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно, шляхом його вилучення у тимчасового володільця або власника.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя