УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену службову особу (слідчого) ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, у провадженні якої перебуває кримінальне провадження №0000238 від 09.05.2025, повернути тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 , а саме автомобіль марки «Volvo FN 12-42Т», державний номер НОМЕР_1 та причепу НОМЕР_2 .

В обґрунтування скарги зазначено, що 07.08.2025 в ході проведення обшуку в рамках кримінального провадження №0000238 від 09.05.2025 було вилучено автомобіль марки «Volvo FN 12-42Т», державний номер НОМЕР_1 та причеп НОМЕР_2 .

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.08.2025 клопотання про арешт майна було повернуто прокурору та встановлено строк в 72 години для усунення недоліків.

Станом на 19.08.2025 клопотання про арешт майна до Богунського районного суду м. Житомира не надходило.

19.08.2025 адвокат ОСОБА_3 подала в інтересах ОСОБА_4 до органу досудового розслідування клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, однак станом на дату звернення до суду з даною скаргою таке клопотання не розглянуте.

Розгляд скарги ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.08.2025 було призначено на 02.09.2025.

02.09.2025 розгляд скарги не відбувся в зв"язку з оголошенням повітряної тривоги.

В період з 05.09.2025 по 14.09.2025 слідчий суддя ОСОБА_1 перебувала у відпустці.

В судове засідання 15.09.2025 учасники розгляду не з"явились.

Дослідивши клопотання та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Стаття 220 КПК України передбачає порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування.

Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

19.08.2025 адвокат ОСОБА_3 подала в інтересах ОСОБА_4 до органу досудового розслідування клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, однак станом на дату звернення до суду з даною скаргою таке клопотання не розглянуте.

Разом з тим, посилання адвоката ОСОБА_3 на те, що станом на 19.08.2025 клопотання про арешт майна не надходило до Богунського районного суду м. Житомира є хибним та таким, що не відповідає дійсності.

Так, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.08.2025 клопотання про арешт майна в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000238 від 09.05.2025 було повернуто прокурору, встановлено строк в 72 години для усунення недоліків.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.08.2025 накладено арешт на майно, що було вилучене під час проведення обшуків 07.08.2025, а саме: автомобіль марки «VOLVO FH 12-42Т, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, з причепом д.н.з. НОМЕР_3 ; автомобіль марки «Mercedes-BENZ 108CDI VITO», білого кольору , д.н.з. НОМЕР_4 .

Ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 29.08.2025 не оскаржувалася та набрала законної сили 04.09.2025.

Так, за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.

Порядок тимчасового вилучення майна регламентовано ст. 168 КПК України, яка вказує, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Аналізуючи правовий зміст ч. 7 ст. 236 і частини 1 ст.98 КПК України, ч. 2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають одних з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч. 1 ст.167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

Законодавцем в статті 169 КПК України визначено підстави повернення тимчасового вилученого майна, зокрема зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Із зазначеної норми вбачається, що однією із підстав повернення тимчасового вилученого майна є випадки, передбачені частиною п`ятою статті 171 КПК України, тому майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Тобто, у випадку не подання слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна клопотання про його арешт, тимчасово вилучене майно повертається особі в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що зважаючи на вимоги зазначених норм чинного кримінально-процесуального закону, органом досудового розслідування після вилучення майна було подано слідчому судді клопотання про накладення арешту на це майно, що свідчить відсутність правових підстав для повернення вказаного майна, відповідно до вимог ст. 169 та ч. 6 ст. 173 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов до переконання, що відсутні правові підстави для задоволення скарги шляхом зобов`язання уповноваженої службової особи (слідчого) ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000238 від 09.05.2025, повернути тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 , а саме автомобіль марки «Volvo FN 12-42Т», державний номер НОМЕР_1 та причепу НОМЕР_2 , оскільки на таке майно накладено арешт, який не знято у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 110, 220, 303 - 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1