САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1283/25
Провадження № 1-кп/726/101/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Чернівці, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 27.03.2025 року, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисник-адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 27.03.2025 року, близько 14 годин 47 хвилин, перебуваючи у місті Чернівці, вул. Ярослава Мудрого, 192В, а сааме біля поштомату Нова пошта № 26191, забрав незаконно придбану паперову коробку, в середині якої знаходився один зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, який замовив через телеграм-канал Sweet Bro, після чого в останнього виник злочинний умисел на незаконне зберігання вказаної психотропної речовини, з метою подальшого вживання.

Після чого, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що придбаний ним зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, який містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4 ММС (4-метилметкатинон), діючи умисно, протиправно, всупереч Законам України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року № 60/95-ВР та Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними від 15.02.1995 року № 62/95-ВР з метою зберігання для подальшого вживання помістив згорток біля себе.

В подальшому 27.03.2025, близько о 14:30 год., працівниками поліції Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області за адресою: м. Чернівці, вул. Ярослава Мудрого, 192В. було зупинено ОСОБА_3 , який знаходився за вищевказаною адресою для перевірки документів, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та згідно ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» була проведена поверхнева перевірка, під час якої в останнього було виявлено одну паперову коробку із наліпкою Нова Пошта та номер ТТН №5136 із вказаним отримувачем на ім`я ОСОБА_3 та мобільним номером телефону НОМЕР_1 , в середині якої знаходився один зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, який під час затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 298-2 КПК України, було вилучено.

Відповідно до висновку експерта №CE-19/126-25/4374-НЗПРАП від 02.04.2025 надана речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатинон), масою 0,7388 г.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 309 КК України визнав та висловив своє розкаяння у вчиненому. Підтвердив дійсність обставин, викладених у обвинуваченні. Просив суворо не карати, вперше вчинив неправильно, шкодує про вчинене, запевнив, що більше не вчинятиме правопорушень.

Адвокат ОСОБА_5 позицію ОСОБА_3 підтримав, просив суворо його не карати та призначити йому мінімальний штраф за санкцією ст. 309 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Просив обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, процесуальних витрат та даних, які характеризують особу обвинуваченого.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оскільки ними не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, погодився із обвинуваченням, а в учасників процесу та суду відсутні сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, документів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

Покази обвинуваченого, надані у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння останнім змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обвинувачений визнав та з якими погодився в повному обсязі.

Таким чином, провівши оцінку пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 , які він надав суду вільно, без примусу, тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини без мети збуту - доведена повністю, а останній вчинив вказаний кримінальний проступок, за обставин наведених у вироку.

Підстав, відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання, у кожному конкретному випадку, суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку; особу винного, який свою вину у вчиненому визнав у судовому засіданні, щиро розкаявся, висловив жаль з приводу вчиненого та осуд своєї поведінки.

Також суд бере до уваги і ставлення обвинуваченого до вчиненого, обставини кримінального проступку, той факт, що кримінальним правопорушенням не завдано матеріальної шкоди, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив кримінальний проступок, є особою молодого віку, має зареєстроване місце проживання, у лікаря психіатра та нарколого на обліку не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: визнання вини, щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, прокурором у обвинувальному акті не заявлено та судом не встановлено.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №298/95/16-к (провадження №51-2501км18) вказав, що у частині 2 статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно і доцільно призначити покарання, визначене санкцією частини статті, у виді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Підстав для призначення у цьому конкретному випадку більш тяжкого покарання, аніж штраф, зважаючи на встановлені обставини, суд не знаходить. Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.

Щодо розподілу процесуальних витрат (заявлених витрат на проведення експертизи у кримінальному провадженні), суд керується положеннями ст. 124 КПК України. У зв`язку із ухваленням обвинувального вироку у справі, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, а саме на проведення судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин та прекурсорів №CE-19/126-25/4374-НЗПРАП від 02.04.2025, які згідно з довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 1591 гривню 80 копійок (а.м.к.п. 35) - підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 337, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

- наркотичну речовину 4 ММС, масою 0,7388 г, сейф пакет №1006540, що зданий до камери зберігання речових доказів, згідно із квитанцією упакування ID 855172 від 27.03.2025, номер книги обліку речових доказів 172, порядковий номер 832 знищити.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1