Справа № 346/4663/25
Провадження № 1-кп/346/690/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої розглядається

клопотання, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою освітою, українця, громадянина України, раніше судимого:

- 19.10.2015 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 21.12.2016 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 304 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 23.12.2016 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч. 2, ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ст. ст. 70, 71 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 05.05.2017 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 6 років, 04.05.2022 року звільнений із державної установи «Дрогобицька виправна колонія №40» у зв`язку з відбуттям покарання,

- 30.10.2023 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

в кримінальному провадженні, внесеному 01.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

в клопотанні вказано, що ОСОБА_4 з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 укладено контракт про проходження служби в Збройних Силах України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.06.2024 року № 71-РС солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця штурмового спеціалізованого відділення штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) управління військової частини НОМЕР_1 та відповідно до наказу командира цієї військової частини (по стройовій частині) від 08.06.2024 року №162 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01.02.2025 року №19-РС ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця штурмового спеціалізованого відділення штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти управління військової частини НОМЕР_1 управління військової частини НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 65 Конституції України, Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції та законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнний стан на території України запроваджено з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який триває по теперішній час. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України № 64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до відома населення країни.

Однак, ОСОБА_4 , будучи обізнаним із вищезазначеними вимогами законодавства, у тому числі в умовах воєнного стану, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, 11.03.2025 року о 08:00 год. вчасно не прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) після виписки з лікувального закладу та незаконно, без поважних причин, перебував поза її розташуванням до 13.08.2025 року, проводячи службовий час на власний розсуд.

13.08.2025 року о 14:50 ОСОБА_4 військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 доставлено до П`ятого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 6), де останній виявив бажання продовжити військову службу в Збройних Силах України.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Водночас, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» №3902-ІХ від 20.08.2024 року ч.5 ст. 401 КК України доповнено наступним змістом: «Особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби».

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 вперше під час дії воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 КК України, бажає надалі проходити військову службу, що підтверджується клопотанням останнього від 01.09.2025 року щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а також командування військової частини НОМЕР_1 надало свою письмову згоду на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби, а отже є всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності для продовження проходження військової служби.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання, оскільки ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, добровільно звернувся з клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, наявна письмова згода командира військової частини на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 . Тому прокурор просить на підставі ч. 5 ст. 401 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а також вирішити питання про повернення внесеної застави.

ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, повідомив про своє бажання повернутися до військової служби у військову частину НОМЕР_1 , у зв`язку з чим просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а також вирішити питання про повернення внесеної за нього застави; послугами захисника під час розгляду вказаного клопотання скористатись не бажає.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження та перевіривши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України, а саме як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з правилами ч.1-3 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407,408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом з`ясовано, що підозрюваний добровільно звернувся до прокурора з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ч.5 ст.401 КК України, розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Частиною першою статті 287 КПК України передбачено, що до клопотання прокурора повинна бути додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності, а у разі звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, - письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження підозрюваним військової служби.

До клопотання прокурора додано клопотання ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України з підстав, визначених ч.5 ст. 401 КК України, та письмова згода командира військової частини НОМЕР_1 на продовження проходження військової служби солдатом ОСОБА_4 .

Про таку згоду ОСОБА_4 заявив також в підготовчому судовому засіданні.

Також в підготовчому у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України.

За таких обставин, враховуючи позицію підозрюваного, прокурора та наявність у матеріалах справи вищевказаного клопотання ОСОБА_4 та згоди командира військової частини НОМЕР_1 , суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 звільненню від кримінальної відповідальності з підстав, визначених ч.5 ст. 401 КК України.

Крім того, згідно з положеннями ч.2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

У будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 р. у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20).

Згідно з ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.08.2025 року (отриманою з Єдиного державного реєстру судових рішень в режимі повного доступу) до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з правом внесення застави в розмірі 60 560 грн.

Відповідно до листа ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» від 15.08.2025 року № 2/3/5-5406, ОСОБА_4 15.08.2025 року звільнено з вказаної установи на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.08.2025 року після внесення застави в сумі 60 560 грн.

Застосований щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави слід скасувати.

На підставі наведеного та, керуючись ч.5 ст. 401, ч.5 ст. 407 КК України, ст.ст.284-286, ч.3 ст. 288, ст.ст. 372, 392 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч.5 ст. 401 КК України, - для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин, прибути до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2025 року за № 0000260, про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, - закрити.

Заставу в розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, внесену на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за ОСОБА_4 , згідно з ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.08.2025 року, повернути заставодавцю після набрання ухвалою суду законної сили, скасувавши застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Головуючий суддя : ОСОБА_1