Справа № 932/3425/25
Провадження № 1-кс/932/1878/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду м. Дніпра клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 від 21.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 від 21.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, про арешт майна, вилученого під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився 06.05.2025 року, а саме на: консультаційний висновок, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3-235 від 03.07.2023 року; копію довідки індивідуальної програми реабілітації інваліда № 840 на ім`я ОСОБА_7 ; оригінал витягу з наказу № 296 від 13.11.2024 року командира в/ч НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки IPhone, моделі 16 pro max в корпусі чорного кольору з пошкодженням захисного екрану, с паролем 585754.

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську за процесуального керівництва Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000600 від 21.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, за фактом зловживання впливом.

Підставою для внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало повідомлення УСР в Донецькій області ДСР НПУ про те, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухиляється від проходження військової служби шляхом використання підроблених документів в умовах воєнного стану з 13.11.2024 року по теперішній час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець колишній кулеметник 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти, який перебуває в розпорядженні командира ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який за для ухилення від подальшого проходження військової служби, надав командуванню військової частини підроблені документи, які дають підстави для звільнення з військової служби відповідно до пункту «г» пунтку 2 частини 4 статті 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами.

Так, 23.10.2024 року ОСОБА_8 перебуваючи у м. Покровськ, Покровської територіальної громади, Донецької області, подав рапорт про звільнення з військової служби відповідно до пункту «г» пунтку 2 частини 4 статті 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини пов`язані з необхідністю здійснювати постійний догляд за хворою дружиною ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом ІІ групи.

До рапорту ОСОБА_8 додав, як підставу для звільнення нотаріально засвідчену копію довідки до акта огляду медико соціально експертної комісії від 22.08.2024 року Серії 12 ААВ №544026, виданої Рівненською обласною МСЕК №2, де вказано, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 має ІІ групу інвалідності.

Відповідно до інформації наданої співробітниками УСР в Донецькій області ДСР НПУ, встановлено місце зберігання оригіналу довідки до акта огляду медико соціально експертної комісії від 22.08.2024 року Серії 12 ААВ №544026, виданої Рівненською обласною МСЕК №2, що має значення для подальшого ходу розслідування кримінального провадження та виступає доказом, а саме за місцем фактичного мешкання військовослужбовця колишнього кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти, який перебуває в розпорядженні командира ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінского районного суду м. Дніпропетровська, 06.05.2025 року в період часу 07:26 год. по 09:54 год. проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено:

- консультаційний висновок, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3-235 від 03.07.2023 року

- копія довідки індивідуальної програми реабілітації інваліда № 840 на ім`я ОСОБА_7 ;

- оригінал витягу з наказу № 296 від 13.11.2024 року командира в/ч НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки IPhone, моделі 16 pro max в корпусі чорного кольору з пошкодженням захисного екрану, с паролем 585754.

Речі, документи, котрі були вилучені в ході обшуку, полягають у необхідності накладенні на них арешту відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою збереження речових доказів.

Тому є необхідним долучення вище перелічених предметів до матеріалів кримінального провадження з метою використання їх у доказуванні, отриманні постійного безперешкодного доступу до них, недопущенні їх відчуження, зміни або знищення, а також проведення ряду судових експертиз та інших слідчих дій, необхідність у яких може виникнути у ході проведення досудового розслідування.

Беручи до уваги те, що вилучені 06.05.2025 року під час обшуку речі є тимчасово вилученим майном, а тому з метою досягнення дієвості цього провадження необхідно накласти арешт на вказане майно з метою забезпечення подальшого призначення судових експертиз по вилучених грошових коштах та мобільному телефону, оскільки є підстави вважати, що такі є засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, додавши заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000600 від 21.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 06.05.2025 року проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 виявлено та вилучено наступне: консультаційний висновок, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3-235 від 03.07.2023 року; копію довідки індивідуальної програми реабілітації інваліда № 840 на ім`я ОСОБА_7 ; оригінал витягу з наказу № 296 від 13.11.2024 року командира в/ч НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки IPhone, моделі 16 pro max в корпусі чорного кольору з пошкодженням захисного екрану, с паролем 58575419.02.2025 року перелічені вище речі, документи, грошові кошти визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення дієвості повного та всебічного розслідування злочину та проведення ряду відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони користування, відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 від 21.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно під час обшуку, за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився 06.05.2025 року, а саме на: консультаційний висновок, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3-235 від 03.07.2023 року; копію довідки індивідуальної програми реабілітації інваліда № 840 на ім`я ОСОБА_7 ; оригінал витягу з наказу № 296 від 13.11.2024 року командира в/ч НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки IPhone, моделі 16 pro max в корпусі чорного кольору з пошкодженням захисного екрану, с паролем 585754, шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження ними.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1