Справа № 369/6925/25
Провадження №1-кс/369/1305/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання т.в.о. начальника СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 01.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000068, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, офіційно непрацюючого, інвалідності немає, статусу депутата немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.01.2025, за ч. 4 ст. 263 КК України, до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та на підставі ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.03.2025 близько 05 год. 43 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , де помітив попереду себе прямуючого по тротуару, в напрямку від нього, ОСОБА_7 . В цей же час, у ОСОБА_4 , з хуліганських мотивів раптово виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

У подальшому після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел,

ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись хуліганським мотивом, усвідомлюючи, що нанесення ударів ножем у спину, а саме праву лопатку та грудну клітку з переду є життєво-небезпечним для життя людини, оскільки там сконцентровані життєво-важливі органи життєзабезпечення, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, розкладним ножем, який заздалегідь взяв із собою для нанесення тілесних ушкоджень, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, наніс ОСОБА_7 один удар у праву лопатку та два удари у грудну клітку з переду, від яких потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючих ножових поранень нижньої третини лівої легені та лівої нирки.

Надалі, ОСОБА_4 , досягнувши своєї злочинної мети та виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з місця вчинення злочину зник, залишивши ОСОБА_7 в безпорадному стані, однак не зміг завершити злочин із причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілого було госпіталізовано каретою екстреної медичної допомоги до лікувального закладу, де надано медичну допомогу.

Відомості за даним фактом 01.03.2025 слідчим СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0000068 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, 01.03.2025 близько 05 год. 55 хв. ОСОБА_4 , проходячи повз магазин «Фора», який розташований за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Симона Петлюри (раніше Маяковського), 2, де помітив ОСОБА_8 . Після чого, у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку та нанесенні ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

В подальшому, 01.03.2025 близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у громадському місці, за вищевказаною адресою, де продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з мотиву явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі у суспільстві, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, де наніс, заздалегідь заготовленим розкладним ножем, ОСОБА_8 не менше трьох хаотичних ударів, в область грудей та лівої руки, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді різаних непроникаючих ран лівої половини грудної клітки черевної стінки та різаних ран лівої кисті.

Таким чином, ОСОБА_4 , керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, що проявилась у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в ньому, протиставляючи себе іншим громадянам, нахабно виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку, реалізуючи прямий умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з особливою зухвалістю, по відношенню до потерпілого, спричинив останньому тілесні ушкодження.

Грубе порушення громадського порядку в діях ОСОБА_4 виразилось в ускладненні впорядкованих функціональних відносин, тобто в ускладненні забезпечення спокійної суспільно корисної діяльності, побуту і відпочинку громадян.

Явна неповага до суспільства в діях ОСОБА_4 виразилась у відкрито виражених діях, які були очевидні для нього та інших осіб, нехтуванням громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності, добропорядності.

Особлива зухвалість в діях ОСОБА_4 виразилась в грубому порушенні громадського порядку, яка виражала явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося в спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , що виразилось особливою нахабністю та грубістю.

Відомості за даним фактом 01.03.2025 слідчим СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0000071 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім того, 01.03.2025 близько 06 год. 15 хв. ОСОБА_4 , проходячи повз багатоповерховий житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив припарковане на зупинці громадського транспорту маршрутне таксі № 742, а саме транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», типу «308D», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 . Після чого, у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку та нанесенні водію маршрутного таксі тілесних ушкоджень.

В подальшому, 01.03.2025 близько 06 год. 20 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у громадському місці, за вищевказаною адресою, де продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, зайшов до середини салону транспортного засобу, зазначеного вище маршрутного таксі, де з мотиву явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі у суспільстві, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, де наніс, заздалегідь заготовленим розкладним ножем, водію ОСОБА_10 не менше двох хаотичних ударів, в область грудей, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді різаних непроникаючих ран правої половини грудної клітки.

Таким чином, ОСОБА_4 , керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, що проявилась у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в ньому, протиставляючи себе іншим громадянам, нахабно виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку, реалізуючи прямий умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з особливою зухвалістю, по відношенню до потерпілого, спричинив останньому тілесні ушкодження.

Грубе порушення громадського порядку в діях ОСОБА_4 виразилось в ускладненні впорядкованих функціональних відносин, тобто в ускладненні забезпечення спокійної суспільно корисної діяльності, побуту і відпочинку громадян.

Явна неповага до суспільства в діях ОСОБА_4 виразилась у відкрито виражених діях, які були очевидні для нього та інших осіб, нехтуванням громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності, добропорядності.

Особлива зухвалість в діях ОСОБА_4 виразилась в грубому порушенні громадського порядку, яка виражала явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося в спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , що виразилось особливою нахабністю та грубістю.

Відомості за даним фактом 01.03.2025 слідчим СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0000072 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

01.03.2025 о 11 годині 19 хвилин (фактичний час та місце затримання 01.03.2025 о 06 год. 35 хв. Київська область, Фастівський район, с. Тарасівка, вул. Залізнична, 6), в порядку ст. 208 КПК України, за обгрунтованою підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.03.2025 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 01.03.2025, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, № 0000071 від 01.03.2025, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та № 0000072 від 01.03.2025, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, об`єднано в одне кримінальне провадження за загальним № 0000068, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З урахуванням зібраних доказів, 01.03.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області за погодженням із прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області 03.03.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб, тобто до 30.04.2025 (включно).

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому 01.03.2025 до ЄРДР за № 0000068, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2

ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 01.06.2025.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: повідомлення про вчинення злочинів, які зареєстровані до ІКС ІПНП ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області за № 2426, № 2430, № 2427, № 2429, № 2431 та № 2428 від 01.03.2025; довідки з КНП «Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради», щодо обстеження ОСОБА_7 № 179, щодо обстеження ОСОБА_8 № 176 та щодо обстеження ОСОБА_10 № 178 від 01.03.2025; протокол прийняття заяв від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2025; протокол прийняття заяв від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2025; протокол прийняття заяв від ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.03.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 01.03.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 01.03.2025; протоколи пред`явлення потерпілим особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2025; протоколи допиту свідків; протоколи пред`явлення свідкам особи для впізнання за фотознімками; протоколи огляду місця події від 01.03.2025; протокол огляду предмету (відеозаписів) від 01.03.2025; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України від 01.03.2025, та іншими доказами в своїй сукупності.

Строк застосування, щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, закінчується 30.04.2025.

Закінчити досудове розслідування до 30.04.2025 не представляється за можливе, оскільки на даний час не отримано висновки призначених у кримінальному провадженні судових експертиз, та існує необхідність проведення інших слідчих (процесуальних) дій.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно час для того, щоб: закінчити проведення призначених судових експертиз, зокрема: закінчити проведення призначених судових експертиз, зокрема: три судово-медичних експертизи, шість судових молекулярно-генетичних експертиз, чотири комплексних дактилоскопічних та молекулярно-генетичних експертиз, та одна судова експертиза матеріалів речовин та виробів; повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри; продовжити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.

Підставою продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В даному випадку це:

-переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою подальшого ухилення від кримінальної відповідальності. Так як ОСОБА_4 усвідомлює, що підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті. При цьому щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України наявна законодавча заборона на звільнення від відбування покарання з випробуванням. А отже, невідворотність вказаного покарання може спонукати підозрюваного

ОСОБА_4 до переховування, а саме: зміни місця проживання, пов`язаного з виїздом до іншої країни; виїзду до непідконтрольних на даний час територій України. Так, підозрюваний, не має сталих соціальних зв`язків, останній офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.

Підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків, в тому числі понятих, які були присутні при проведенні процесуальних дій та, в рамках кримінального провадження, були допитані в якості свідків, шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від них неправдивих показань, або зміну уже наданих під час досудового розслідування, тим самим матиме можливість уникнення, або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, так як підозрюваним було отримано копії процесуальних документів, які містять відомості з повними анкетними даними потерпілих та свідків. Хоча під час досудового розслідування потерпілі та свідки були допитані, разом з тим, відповідно до вимог статей КПК України, доказом для суду, який розглядатиме кримінальне провадження по суті, у вигляді показів потерпілих та свідків, є тільки ті покази, які суд здобув безпосередньо під час судового розгляду справи по суті, а тому ризик впливу на потерпілих та свідків є високим. ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочинів, направлених на посягання здоров`я та можливого позбавлення життя іншої людини, з особливою агресією, адже, інкримінований йому злочин кваліфікований як умисне вбивство. Вказане свідчить на проявлення підозрюваним неспіврозмірної агресії та жорстокості, грубе порушення громадського порядку, явна неповага до суспільства та особлива зухвалість.

Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки на даний час всі обставини вчинення злочинів встановлюється, збираються докази, не встановлено знаряддя вчинення злочину, а отже на даний час не встановлено де зберігаються сліди вчинених кримінальних правопорушень та речові докази, які можливо ще не вилучені, а відтак, існують ризики передбачені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просив суд врахувати, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що підозрюваний має реальну можливість їх здійснити у майбутньому.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Просив слідчого суддю врахувати, що діючий процесуальний Закон не передбачає обов`язку органу досудового розслідування обґрунтовувати підозру особи у вчиненні кримінального правопорушення висновком судової експертизи, оскільки на цій стадії досудового розслідування відсутня тверда переконаність у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак, є докази, які вказують на імовірність вчинення особою кримінальних правопорушень.

Таким чином, про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 та його причетність до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень свідчать вищезазначені долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, яких на даній стадії достатньо для висновку про обґрунтованість підозри, яка, по суті, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочинів, тяжчого із яких умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті, враховуючи наявні ризики щодо особи у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину та доведенні його вини в судовому порядку, йому буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може ухилятися від кримінальної відповідальності; ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані та місця їх проживання, тому ОСОБА_4 , шляхом умовлянь або залякувань, може домогтися від них надання неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань; ризик перешкоджання здійсненню правосуддя, що може полягати у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 особисто, чи спільно з іншими особами, незаконних дій, спрямованих на фальсифікацію чи знищення доказів, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідство приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечити всебічне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.

Враховуючи вище викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даними злочинами, все це свідчить про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, а саме:

-особисте зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід є найлегшим із усіх запобіжних заходів та не забезпечить гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, так як знаходячись на волі, тобто перебуваючи неізольованим від суспільства, він може продовжити вчиняти аналогічні злочини;

-особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного ОСОБА_4 ;

-домашній арешт не можна теж застосовувати до підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки невідворотність вказаного покарання може спонукати останнього до переховування, а саме: зміни місця проживання, пов`язаного з виїздом до іншої країни, чи непідконтрольних на даний час територій України.

Також, при продовженні строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому злочинів;

-один із злочинів, вчинений останнім, передбачений ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, являється особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті;

-являється особою, відносно якого в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, котра б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні вище зазначених злочинів, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, скоїти новий злочин, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.

Крім цього, у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обранні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, сторона обвинувачення вважає за необхідне покласти слідчим суддею на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді; не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді; повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання; заборонити спілкуватись із свідками в кримінальному провадженні.

Під час розгляду зазначеного клопотання необхідності в проведенні допитів осіб, як свідків немає.

Враховуючи встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричиненого даними злочинами, адже характер вчинення злочинів свідчить про нестійке прийняття підозрюваним ОСОБА_4 загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, він нехтував елементарними правилами поведінки, оскільки вчинив злочини у період, коли в державі введено воєнний стан, не працює, не має постійного джерела прибутків, перебуваючи неізольованим від суспільства може продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Приймаючи до уваги те, що наявні ризики щодо особи підозрюваного ОСОБА_4 продовжують існувати та, враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні злочинів, характер вчинення яких свідчить про нестійке прийняття підозрюваним загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, нехтування елементарними правилами поведінки, слідство приходить до висновку про необхідність у продовженні строку тримання під вартою. Окрім цього вказані обставини свідчать і про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечити всебічне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку що застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, а ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , тому на підставі вищевказаного слідчий просив суд дане клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеному 01.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.06.2025, включно, в арештному домі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, просили у його задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 01.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, офіційно непрацюючого, інвалідності немає, статусу депутата немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.01.2025, за ч. 4 ст. 263 КК України, до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та на підставі ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області 03.03.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб, тобто до 30.04.2025 (включно).

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому 01.03.2025 до ЄРДР за № 0000068, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2

ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 01.06.2025.

Закінчити досудове розслідування до 30.04.2025 не представляється за можливе, оскільки на даний час не отримано висновки призначених у кримінальному провадженні судових експертиз, та існує необхідність проведення інших слідчих (процесуальних) дій.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до положень статей 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування у строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Так, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування, слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є обґрунтованою, що дає підстави для вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого у кримінальному провадженні та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм і застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані, які характеризують особу.

Слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховуючи характер та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів у кримінальному провадженні, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, вважає доведеними ризики, (які як убачається із попередньої ухвали суду від 03.03.2025 року по теперішній час не зменшилися та продовжують існувати) що останній може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеним необхідність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки, на переконання слідчого судді, саме такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Крім того, суд враховує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Продовжуючи підозрюваному строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права останнього, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема прав потерпілих у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд вважає за доцільне клопотання слідчого задовольнити та продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, до 01 червня 2025 року включно.

Задовольняючи клопотання про продовження тримання під вартою, суд вважає за необхідне не визначити розмір застави для ОСОБА_4 , оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який протиправно та цілеспрямовано, маючи прямий умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я та життя людей, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 197, 206, 309 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о. начальника СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Києва, має середню спеціальну освіту, неодружений, офіційно не працюючий, інвалідності немає, статусу депутата не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимий, у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» до 01 червня 2025 року (включно) в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 23 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11