Справа № 180/1369/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 р.

Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження, що внесене 08.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Слідчий ВП вказує, що слідчим відділенням ВП № 1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000218, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 08.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за фактом того, що 08.07.2025 року приблизно о 16:00 годині в під`їзді біля квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 наніс один удар ножем в область серця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у результаті чого ОСОБА_6 помер.

В ході досудового розслідування 08.07.2025 період часу з 20:23 по 20:45 години слідчим СВ ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за добровільної згоди користувача житла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ч.2 ст.237 КК України проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення якого було виявлено10 кухонних ножів.

Вказані кухонні ножі вилучені з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та приналежності знаряддя злочину.

Тимчасове вилучення вказаних речей здійснено відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, так як є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Необхідність застосування заборони розпорядження та користування вилученим майном під час здійснення досудового розслідування викликана тим, що незастосування такої заборони призведе до їх приховування, пошкодження, псування та зміни слідової картини на ньому.

Метою арешту майна відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.

Прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_8 надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, додані до нього, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст.168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладені в клопотанні обставини, підтверджені матеріалами кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення тимчасово вилученого під час огляду ножів, що визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, право користування та розпорядження на них підлягає тимчасовому обмеженню.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 08.07.2025 в період часу з 20:23 по 20:45 години під час огляду квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 10 кухонних ножів, - із забороною ним володіти, користуватись та розпоряджатись.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1