Справа № 587/2161/25
УХВАЛА
У провадженні Сумського районного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 4 ст. 410 КК України.
Під час досудового розслідування до обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 01 травня 2025 року.
Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, посилаючись на наявність ризиків у вказаному кримінальному провадженні, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Своє клопотання обґрунтовує тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 01 травня 2025 року, однак до вказаної дати неможливо завершити судовий розгляд з об`єктивних причин, ризики, наявність яких була підставою для обрання запобіжного заходу, на цей час не зменшились, знаходячись на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, запобігти настанню зазначених ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, що свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та свідчить про відсутність підстав для визначення мінімального розміру застави. Крім того, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.
У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав раніше подане клопотання.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, вважав ризики, зазначені прокурором, не обґрунтованими, просив призначити більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а в разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати заставу, просив відкласти підготовче судове засідання у зв`язку з перебуванням на лікарняному.
Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, вважав ризики, зазначені прокурором, не обґрунтованими, просив призначити більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, серед іншого, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Крім того, відповідно до вимог ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 408 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Беручи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі до 15 років, враховуючи, що розгляд справи в межах обраного запобіжного заходу є не можливим, обвинувачений має спеціальні військові знання та навички, ризики, наявність яких була підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на цей час не зменшились і не відпали, а тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до обвинуваченого в силу вимог КПК України, які визначають безальтернативність вказаного запобіжного заходу в кримінальних провадженнях такої категорії.
Крім того, зазначені ризики, на думку суду, посилюються через введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
За таких обставин суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід є дієвим, тому з метою забезпечення вказаних ризиків, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченому ОСОБА_5 доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених, зокрема, ст. 408 КК України.
У той же час у судовому засіданні прокурором не обґрунтовано неможливість та недоцільність визначення розміру застави у вказаному конкретному випадку щодо ОСОБА_5 , тому суд вважає за можливе визначити розмір застави з урахуванням даних про особу, характер злочину, що інкримінується на цей час, його майновий та сімейний стан, обставини, що зумовили вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і приходить до висновку, що розмір альтернативного заходу у виді застави потрібно визначити в межах п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід є дієвим, тому з метою забезпечення вказаних ризиків, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченому ОСОБА_5 доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного заходу у виді застави.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
За таких обставин суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід є дієвим, тому з метою забезпечення вказаних ризиків, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченому ОСОБА_5 доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного заходу у виді застави та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Клопотання захисника ОСОБА_4 про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку із перебуванням на лікарняному задовольнити.
Керуючись ст. ст. 182, 183, 315, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 29 червня 2025 року включно.
У разі внесення застави та після звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
-прибувати до суду по першому виклику;
- не відлучатися за межі населеного пункту за місцем несення служби без дозволу суду;
-повідомляти про зміну свого місця проживання, місця служби (роботи) та засобів зв`язку;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт(и), або інший документ(и), що дає право на виїзд за межі України;
-утриматись від спілкування зі свідками в провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у вказаній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому, що згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. А після звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1