Справа № 346/3502/25
Провадження № 11-сс/4808/282/25
Категорія ст. 199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2025 року про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 в кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2025 року клопотання задоволено, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 04 вересня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування. Визначено розмір застави ОСОБА_8 , у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600 гривень.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, ОСОБА_8 , з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, може вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на погляд суду, зокрема і домашній арешт, про який просили підозрюваний та захисник, не зможуть запобігти вказаним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України

Крім того суддя дійшов висновку про наявність підстав визначення розміру застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді про продовжений ОСОБА_10 запобіжний захід замінити на не пов`язаний з триманням під вартою. Також просить зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим і невмотивованим.

Зазначає, що слідчий у клопотанні не навів доказів на підтвердження заявлених ризиків, оскільки досудове слідство триває з 07 жовтня 2024 року, проведено всі необхідні слідчі дії, що унеможливлює негативний вплив з боку підозрюваного на хід та результати кримінального провадження.

Наголошує, що суд не врахував те, що ОСОБА_8 одружений, має постійне місце проживання, тривалий час працював, характеризується позитивно, має хворого батька, який переніс операцію і потребує постійного догляду, під час обшуку вилучено закордонний паспорт, що унеможливлює його виїзд за кордон.

Звертає увагу, що не враховано бажання ОСОБА_8 надати слідчому та суду усі необхідні покази, щоб допомогти у розслідуванні справи, з метою притягнення винних до відповідальності.

Також вважає, що розмір застави для родини ОСОБА_8 є непомірним, оскільки кошти витрачаються на лікування хворого батька, а сам ОСОБА_8 у зв`язку з забороною виїзду закордон під час війти втрати постійне місце роботи.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просили задовольнити апеляційну скаргу захисника та замінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою, або зменшити розмір застави;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що предметом апеляційного оскарження є саме рішення слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 від 29 липня 2025 року, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку судовим рішенням, які вже набули законної сили та виконані у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 відповідає цим вимогам, оскільки слідчий суддя правильно задовольнив клопотання, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

В кримінальному провадженні №0003446 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_8 , згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 3 ст. 307 КК України, передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

На думку суду апеляційної інстанції, задовольняючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 слідчий суддя, дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується наведеними прокурором даними разом з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, зокрема: клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 28 липня 2025 року (а.п. 1-12), протоколом огляду речей та документів від 16 жовтня 2024 року (а.п. 14-19), протоколом допиту свідка 16 жовтня 2024 року (а.п. 20-23), протоколом огляду місця події від 26 листопада 2024 року (а.п. 24-27), висновком експерта №СЕ-19/111-24/70150-НЗПРАП від 25 грудня 2024 року (а.п. 28-31), висновком експерта №СЕ-19/111-25/9343-НЗПРАП від 27 лютого 2025 року (а.п. 32-35), протоколом огляду місця події від 06 березня 2025 року (а.п. 36-39), висновком експерта №СЕ-19/111-25/15749-НЗПРАП від 19 березня 2025 року (а.п. 40-43), протоколами огляду і виїмки кореспонденції (а.п. 44-51), протоколом затримання особи. Підозрюваної у вчиненні злочину від 04 червня 2025 року (а.п. 52), протоколом допиту підозрюваного від 04 червня 2025 року (а.п. 53), повідомленням про підозру від 04 червня 2025 року (а.п. 54-59), постановою про продовження строку досудового розслідування від 25 липня 20225 року (а.п. 61-72) та іншими.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що слідчий суддя досліджує обставини злочину лише щодо пред`явленої підозри, після повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування ще триває, встановлюються нові фактичні дані, перевіряються обставини.

На думку суду апеляційної інстанції, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу.

Також, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів належним чином оцінив в сукупності всі обставини згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, в тому числі характеризуючі особу підозрюваного ОСОБА_8 .

Сукупність відомостей, які були встановлені під час розгляду клопотання, давали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку мають місце ризики здійснити підозрюваним дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може:

- усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 , з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- підозрюваний ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні;

- може вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею зроблено в результаті аналізу сукупності даних про подію кримінальних правопорушень, відомостей, що характеризують особу підозрюваного, інших обставин по кримінальному провадженню, оцінки доводів прокурора.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності з ст. 199 КПК України в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи прокурора про те, що ризики згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України з часу застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати до теперішнього часу, що в свою чергу виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.

Стороною захисту не наведено вагомих підстав вважати, що обставини, які вказували на наявність заявлених прокурором ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів, змінилися, та відповідно, вони зменшились, а також, що після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу виникли нові обставини.

Суд апеляційної інстанції враховує, що завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_8 перешкоджали вагомий об`єм слідчих (розшукових) дій, процесуальних дій, спрямованих на отримання доказів, їх аналіз та оцінку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що під час розгляду клопотання доведено неможливість запобігання відповідним ризикам у разі застосування до ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При застосуванні іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно нього існує значна ймовірність того, що він порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

Стороною захисту не спростовано мотивів слідчого судді про неможливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі не пов`язаних з триманням під вартою.

В ухвалі слідчого судді зазначено належне мотивування про неможливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, проаналізовано доводи сторони захисту.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчий суддя провів ретельний аналіз наявності підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , і з огляду на його підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, їх обставини, тяжкість, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно визначив розмір застави в сумі 605 600 гривень. На думку колегії суддів саме такий розмір застави зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстав для зменшення розміру застави не встановлено.

Крім того з огляду на викладене, застава у мінімальному розмірі, визначеному пунктом третім частини п`ятої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, яку просить сторона захисту, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя правильно дійшов висновку, що раніше визначений розмір застави у сумі 605 600 грн. не є завідомо непомірним для ОСОБА_8 з огляду на характер вчиненого діяння, тривалість протиправної діяльності та суму отриманих від неї незаконних доходів.

Колегія суддів зазначає, що під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 повідомив про те, що ОСОБА_8 вийшов з під варти сплативши визначений судом першої інстанції розмір застави.

Таким чином колегія суддів вважає, що визначений розмір застави у сумі 605 600 грн. є помірним для ОСОБА_8 .

Підстав для скасування рішення суду в частині обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави колегія суддів не встановила.

Під час апеляційного розгляду апелянтами не спростовано встановлених слідчим суддею підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

За таких обставин, ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2025 року про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 в кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 307 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5