В И Р О К

іменем України

Справа № 126/1429/25

Провадження № 1-кп/126/255/2025

"26" червня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду, в судовому засіданні, за відсутністю учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 13.06.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Киріївка Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, вогнеметника вогнеметного відділення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , судимого 07.02.2025 Білоцерківським міським судом Київської області за ч.5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації на території України.

У зв`язку з чим, 27.02.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 39 солдата ОСОБА_3 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, призначено на посаду стрільця військової частини НОМЕР_1 , постановлено на усі види забезпечення.

25.03.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 91 солдата ОСОБА_3 , призначено на посаду вогнеметника вогнеметного відділення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, згідно до ст. ст. 11, 16, 49, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Згідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , учинив кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, 12.06.2025 ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , сидів за столиком біля сільського ставу та спілкувався із ОСОБА_4 . В ході спілкування між ними виникла словесна суперечка, яка переросла у словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, протиправно, наніс їй один удар ногою в груди та частково по ребрах з правого боку, внаслідок чого остання упала на землю, на правий бік та коли підвелася між ними продовжилася словесна суперечка в ході якої ОСОБА_3 наніс їй декілька хаотичних ударів кулаками обох рук по голові та обличчі, а саме по правій частині голови та по губах, внаслідок чого ОСОБА_4 знову впала на землю, та відразу ж підвелася та між ними знову продовжилася словесна суперечка під час якої ОСОБА_3 наніс ще один удар лівою ногою по задній частині голови ОСОБА_5 . В цей час до них підбігли місцеві жителі та почали заспокоювати їх, та скориставшись цим ОСОБА_4 втекла.

Таким чином ОСОБА_3 , спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, синця та поверхневої ранки в ділянці нижньої губи зліва, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченого ОСОБА_3 за участю захисника, адвоката ОСОБА_6 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та потерпілої ОСОБА_4 про надання згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений, потерпіла та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше судимий, є військовослужбовцем, за місцем проживання та служби характеризується добре, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень буде обрання йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.

При цьому, на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України та невідбутого повністю за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2025 року покарання у виді позбавлення волі строком 5 років необхідно призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вказаних вироків у виді позбавлення волі строком 5 років та штрафу у межах, установлених санкцією ч.1 ст.125 КК України, які виконувати самостійно.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не обирались.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст. 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2025 року, та призначити ОСОБА_3 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років та штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 в частині позбавлення волі рахувати з моменту його затримання на виконання вироку.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження

Суддя ОСОБА_1