У Х В А Л А

про арешт майна

18 липня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

третьої особи, щодо майна якої вирішується питання ОСОБА_4 ,

представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0001568 від 14 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И В:

в обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що предметом досудового розслідування є подія, яка відбулася 13 липня 2025 року, близько 22:00 год., у ході якої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перебували поруч з під`їздом будинку № 12 по вул. Княгині Ольги в м. Біла Церква Київської області, де проводили дозвілля та гучно розмовляли. В цей час до них підійшов ОСОБА_4 , який тримав в руках дерев`яну биту та з хуліганських мотивів, порушуючи громадський порядок, підійшов до малолітнього ОСОБА_6 та наніс останньому не менше двох ударів битою в область попереку та спини, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин поперекового відділу хребта та спини в ділянці дев`ятого та десятого ребер.

За результатами огляду місця події кримінального правопорушення, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: дерев`яну биту, яку упаковано до спеціального пакету № PSP4085660 та предмет схожий на пістолет на якому нанесено маркування «ПМ 4.5 cal», який упаковано до спеціального пакету № RIC2090733, належні ОСОБА_4

14 липня 2025 року вказані речі визнані речовими доказами.

Слідство вважає, що вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ініціатор клопотання вважає, що повернення речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення або псування та в подальшому унеможливить проведення необхідних слідчих дій.

Отож, з метою збереження як речових доказв, прокурор просив:

1) накласти арешт на майно, яке вилучене 14 липня 2025 року в період часу з 00:20 до 00:35 год. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: дерев`яну биту та предмет ззовні схожий на пістолет на якому нанесено маркування «ПМ 4.5 cal», належні ОСОБА_4 .

2) заборонити використання та розпорядження вказаним в п. 1 майном, окрім як використання його для проведення судових експертиз та слідчих (розшукових) дій.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання, за підстав та обставин, які наведені у ньому.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечували.

Слідчий суддя заслухавши прокурора, власника майна та його представника, дослідивши надані ним матеріали з кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

До того ж, на виконання вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя має перевірити:

- чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- чи потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- чи може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вирішуючи клопотання, в межах заявлених вимог, слідчий суддя установив, що Білоцерківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001568 від 14 липня 2025 року.

Згідно з витягом, 13 липня 2025 року, близько 22:00 год., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перебували поруч з під`їздом будинку № 12 по вул. Княгині Ольги в м. Біла Церква Київської області, де проводили дозвілля та гучно розмовляли. В цей час до них підійшов ОСОБА_4 , який тримав в руках дерев`яну биту та з хуліганських мотивів, порушуючи громадський порядок, підійшов до малолітнього ОСОБА_6 та наніс останньому не менше двох ударів битою в область попереку та спини, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин поперекового відділу хребта та спини в ділянці дев`ятого та десятого ребер.

Згідно з протоколом огляду місця події від 14 липня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: дерев`яну биту, яку упаковано до спеціального пакету № PSP4085660 та предмет схожий на пістолет на якому нанесено маркування «ПМ 4.5 cal», який упаковано до спеціального пакету № RIC2090733.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що вилучені: дерев`яна бита, предмет схожий на пістолет на якому нанесено маркування «ПМ 4.5 cal», відповідають ознакам речового доказу, оскільки виявлені на місці події кримінального правопорушення та стосуються обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні.

Своєю чергою, відповідно до постанови від 18 липня 2025 року, вони визнані речовими доказами.

Слідчим суддею установлено, що власником вище вказаних речей є ОСОБА_4 .

Слідчий суддя погоджується, що іншим чином, аніж шляхом накладення арешту на перелічені у клопотанні речі, забезпечити їх збереження, як речових доказів неможливо, оскільки є підстави вважати, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення і в разі їх повернення вони легко можуть бути знищені.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий спосіб втручання у право власності власника майна, а наслідки для нього, які настануть внаслідок арешту є виправданими. У даному випадку необхідність виконання завдання кримінального провадження, зокрема забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, переважає приватний інтерес власника майна.

Отож, виходячи з викладеного, враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. 170-175, 309-310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 14 липня 2025 року в період часу з 00:20 до 00:35 год. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: дерев`яну биту та предмет ззовні схожий на пістолет на якому нанесено маркування «ПМ 4.5 cal», заборонивши його використання та розпорядження, окрім випадків використання для проведення судових експертиз та слідчих (розшукових) дій.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим або прокурором.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1