Справа № 146/434/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2025 р. селище Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000008 від 02 лютого 2025 року на підставі обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС та депутатом не являється, учасника бойових дій, особи з інвалідністю другої групи, жителя: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

Згідно обвинувального акта і наданої угоди про визнання винуватості від 10 березня 2025 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_4 , з метою вчинення незаконних операцій з наркотичними засобами, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи умисно, порушуючи встановлений законодавством порядок обігу наркотичних засобів, розуміючи, що це заборонено законом, улітку 2024 року, точної дати під час досудового розслідування не встановлено, за межами с-ща Вапнярка Тульчинського району Вінницької області, виявив рослини коноплі, які переніс до домогосподарства, що по АДРЕСА_1 , та зберігав їх там без мети збуту для власних потреб.

У подальшому в грудні місяці 2024 року точної дати під час досудового розслідування не встановлено, маючи в користуванні автомобіль марки «AUDI» д.н.з. « НОМЕР_1 », подрібнену речовину коноплі помістив до багажного відділення вказаного автомобіля.

01.02.2025 о 12 годині 56 хвилин навпроти будинку №1 по вул. Кленовій в с-щі Вапнярка Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_4 керуючи вищевказаним автомобілем був зупинений співробітниками СРПП відділення поліції №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, які під час візуального огляду автомобіля виявили поліетиленовий пакет із наркотичною речовиною, який в подальшому ОСОБА_4 добровільно видав.

Відповідно до висновку експерта, вилучена у ОСОБА_4 подрібнена речовина рослинного походження є канабісом. Канабіс відноситься до наркотичних засобів на рослин обіг яких обмежено. Маса канабісу становить 11,47 г.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

10 березня 2025 року між прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000008 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового засідання повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, а саме за ч.1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, попросив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні попросив вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000008 та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Рішення щодо речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.9 ст. 100 КПК України, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000008 до висновку експерта вартість проведення досліджень становить 3183,60 грн., які підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази повинні бути вирішені, відповідно до ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України судом не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10 березня 2025 року, укладену між прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000008 та ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 10 березня 2025 року покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3183,60 грн. (три тисячі сто вісімдесят три гривень шістдесят копійок) судових витрат на залучення експерта.

Долю речових доказів вирішити таким чином:

- оптичний DVD диск білого кольору на якому наявні написи-логотипи «My MEDIA», «My DVD-R», «4.7 gb» «16x Speed» «120 Min» на якому є відеозаписи з портативних нагрудних відеореєстраторів (бодікамер), співробітників відділення поліції №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області - залишити при матеріалах справи .

- речовину рослинного походження - рослини коноплі, яку ОСОБА_4 добровільно видав з багажного відділення автомобіля марки «AUDI» моделі «А-6» д.н.з. НОМЕР_1 01.02.2025 під час огляду місця події, поміщену до спецпакету «Національна поліції України слідче управління» № PSP 1192766 на якому проставлені підписи понятих, слідчого, які знаходиться в камері зберігання речових доказів ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

В умовах дії воєнного стану відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 27 та ч. 4 ст. 29 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1