УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000506 від 06.08.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великоплоске Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06 серпня 2025 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи всесвітню мережу Інтернет, за допомогою встановленого на його мобільний телефон додатку «Телеграм» знайшов чат особи, яка надає послуги громадянам України з незаконного перетину державного кордону України, в якому залишив власний номер мобільного телефону для зв`язку.

В подальшому, 06 вересня 2025 року о 22:00 годині, невстановлена в ході досудового розслідування особа, за допомогою застосунку «Телеграм», зателефонувала та запропонувала ОСОБА_8 , який є громадянином України, незаконно перетнути державний кордон України в бік Придністровської Молдавської Республіки, за грошову винагороду у розмірі 4000 доларів США. Того ж дня, невстановлена в ході досудового розслідування особа, в ході спілкування через мобільний застосунок «Телеграм» з ОСОБА_8 , обумовила порядок його незаконного переправлення через державний кордон України, та спосіб оплати, що полягав в наданні частини грошових коштів у сумі 400 доларів США водію, який буде перевозити його з м. Одеси до населеного пункту в Великомихайлівському районі, Одеської області, та оплати решти частини коштів у сумі 3600 доларів США особі, яка зустріне його зі сторони Придністровської Молдавської Республіки.

Крім того, невстановлена під час досудового розслідування особа для реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на надання послуг громадянам України з незаконного перетину державного кордону України, залучила до своєї незаконної діяльності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та водія на ім`я ОСОБА_9 і почала керувати їх діями, які проявлялися у наданні інструкцій та маршрутів перетину кордону.

У визначений невстановленою в ході досудового розслідування особою день, а саме 07 вересня 2025 року, ОСОБА_8 о 09:10 годині прибув за адресою: м. Одеса, вул. Євгена Чикаленка, поблизу буд. 93/1, де зустрівся з водієм, який повинен був відвезти його до населеного пункту Великоплоске в Роздільнянському районі, Одеської області, де його мала зустріти особа, яка буде надавати допомогу в перетині державного кордону України, в бік «Придністровської Молдавської Республіки». Зустрівшись з водієм на ім`я ОСОБА_9 , який діяв за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, які мали єдиний прямий умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів. Після цього водій на ім`я ОСОБА_9 , діючи за вказівками невстановленої в ході досудового розслідування особи, о 13:00 годині на автомобілі марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , доставив ОСОБА_8 , до населеного пункту, а саме с. Великоплоске, Роздільнянського району, Одеської області, де останній, зустрівшись з ОСОБА_4 , орієнтуючись на його вказівки та маршрут, прокладений невстановленою в ході досудового розслідування особою, мав почати рух в напрямку місця перетину державного кордону. Надалі водій на ім`я ОСОБА_9 , після отримання від ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 400 доларів США, та висадки його в місці, раніше обумовленому з невстановленою в ході досудового розслідування особою залишив останнього з ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_4 перебуваючи в закинутій будівлі за невстановленою адресою на території с. Великоплоске, Роздільнянського району, Одеської області, при особистій зустрічі з ОСОБА_8 надав йому вказівки та маршрут перетину державного кордону, які він в свою чергу отримував від невстановленої в ході досудового розслідування особи по телефону.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, став на злочинний шлях і умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 07 вересня 2025 року приблизно о 20:30 годині, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, маючи єдиний прямий умисел, направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, продовжив надавати ОСОБА_8 , поради та вказівки, що виражались в плануванні подолання ймовірного маршруту державного кордону з Республікою Молдова та в маскуванні і реагуванні від патрулів правоохоронних органів, що здійснюють контроль та захист державного кордону України від його незаконного перетину.

Надалі ОСОБА_4 діючи за вказівками невстановленої в ході досудового розслідування особи, продовжив слідувати визначеному маршруту для переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України з Республікою Молдова, за що отримав від останнього грошові кошти в розмірі 200 доларів США. Однак в подальшому ОСОБА_4 під час супроводу ОСОБА_8 , виявлено співробітниками Державної прикордонної служби України та його було затримано в межах населеного пункту Великоплоске, Роздільнянського району, Одеської області поблизу з державним кордоном України.

За викладених обставин, 08.09.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами та вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому застосувати більш м`який запобіжний захід неможливо.

У судовому засіданні -

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав та просив його задовольнити. На запитання слідчого судді повідомив, що підозрюваного ОСОБА_4 було затримано в супроводі ОСОБА_8 під час організації йому незаконного перетину державного кордону.

Захисник підозрюваного просила застосувати нічний домашній арешт для того, щоб підозрюваний мав змогу навчатися.

Законний представник підозрюваного просила застосувати до її сина нічний домашній арешт, так як він навчається. Зазначила, що їй не було відомо про вчинення її сином злочину.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника та зазначив, що з підозрою погоджується.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів поданого клопотання, 08.09.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами та вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується долученими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.08.2025 року; протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 07.09.2025 року; протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 07.09.2025 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 08.09.2025 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 08.09.2025 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 08.09.2025 року.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, а лише на підставі долучених до клопотання матеріалів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення злочину.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину у випадку направлення обвинувального акту до суду, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, враховуючи, що підозрюваний має право виїзду за кордон, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також, при встановленні даного ризику, слідчий суддя виходить з того, що наразі ОСОБА_4 підозрюється в сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами та вказівками, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, що може бути фактором, який сприятиме останньому у залишенні території України та переховуванні від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків у кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання з огляду на те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та стороною обвинувачення не надано даних про те, що він має статус підозрюваного/обвинуваченого в рамках будь-якого іншого кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в умовах дії воєнного стану на території держави, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку, що доцільним буде застосування відносно такої особи запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З урахуванням викладеного, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 08.11.2025 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного строком до 08.11.2025 року, в межах строку досудового розслідування, обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1