Справа №498/1227/25
Провадження по справі №1-кп/498/108/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року с-ще. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 13.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2025 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 06 серпня 2025 року прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000079 від 13.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 11 серпня 2025 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про направлення кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 13.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кодексу.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Зокрема, п. 1, 2, 3, 5 ч. 2 ст.291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого, потерпілого /прізвище, ім`я по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство/, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у пропозиції та наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до обвинувального акту місце вчинення пропозиції надання неправомірної вигоди є: вул. Щаслива у с. Захарівка Роздільнянського району Одеської області, місцем надання неправомірної вигоди службовій особі з обвинувального акту встановити неможливо, оскільки вказано: під час руху за маршрутом населених пунктів Захарівка Велика Михайлівка Тростянець Слов`яносербка. Усунути ці недоліки в судовому розгляді неможливо, оскільки взагалі не вдається встановити який суд має розглядати це кримінальне провадження.

Підсудність - це сукупність юридично значимих ознак кримінального провадження (кримінальної справи), на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає суд і склад цього суду, які правомочні здійснювати судовий розгляд. її призначення полягає у правильному розподілі кримінальних проваджень як між судами різних ланок (першої, апеляційної, касаційної інстанцій) судової системи, так і між судами однієї ланки.

За приписами ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Під підсудністю розуміється сукупність юридичних ознак кримінального правопорушення (місце його вчинення, зв`язок кримінальних правопорушень між собою і їх співвідношення за тяжкістю та часом учинення) та деяких ознак самого кримінального провадження (місця закінчення досудового розслідування, особи обвинуваченого, можливості здійснити судове провадження у даному суді, місця проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також інстанції судового провадження), згідно з якою кримінальний процесуальний закон визначає, який суд має право і зобов`язаний здійснювати щодо конкретного кримінального правопорушення кримінальне провадження по суті та провадження з перегляду судового рішення.

Порушення правил про підсудність є істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону. Тому у випадку ухвалення судом рішення щодо кримінального правопорушення з порушенням правил про підсудність, це рішення підлягає скасуванню як таке, що ухвалене незаконним складом суду (п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України).

Визначенням підсудності є процесуальна діяльність прокурора, а також суду щодо встановлення юридичних ознак кримінального провадження і суду, компетентного розглядати дану справу по суті.

Встановити місце вчинення останнього за часом кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 неможливо, оскільки в обвинувальному акті зазначено: 23.05.2025 під час руху за маршрутом населених пунктів Захарівка Велика Михайлівка Тростянець Слов`яносербка, де під час руху останній передав неправомірну вигоду розміром 800 доларів США.

Разом з цим, для вирішення питання у межах територіальної юрисдикції якого суду вчинено останнє правопорушення, суд повинен користуватись місцем інкримінованого правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті. Проте обвинувальний акт не містить такої інформації.

За приписами статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Під судом у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Фраза суд встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Цей орган має бути встановлений законом суд утворений безпосередньо на підставі закону; суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції; суд діє в законному складі.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд має завжди бути встановленим законом. Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів,адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства,завжди буде позбавлений леґітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб.

Отже, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається належний суд, тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

За загальним правилом визначення територіальної підсудності, кримінальне провадження здійснюється в тому суді, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України належить до обставин, що підлягають доказуванню у кожному кримінальному провадженні. Місцем вчинення злочину є місце виконання особою останніх дій, що утворюють об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, незалежно від місця настання суспільно небезпечних наслідків. Причому "місце вчинення кримінального правопорушення" в контексті ч. 1 коментованої статті розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, - це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.

Тобто, поняття суд, встановлений законом включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Отже, зазначені недоліки щодо відсутності в обвинувальному акті місця вчинення багатоепізодного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, є невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, щодо викладу фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, що позбавляє можливості суд під час підготовчого судового засідання визначитись з вирішенням питань, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, зокрема щодо підсудності даного кримінального провадження саме Великомихайлівському районному суду Одеської області.

Враховуючи вказані істотні порушення щодо відсутності в обвинувальному акті місця вчинення кримінального правопорушення при складанні обвинувального акта, суд дійшов висновку про неможливість проведення підготовчого судового засідання на підставі обвинувального акта через неможливість визначення підсудності саме Великомихайлівському районному суду Одеської області, у зв`язку з чим він підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

Захисник в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, із забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у певний період доби, а саме: з 00:00 год. по 06:00 год., з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання захисника, та зазначила що вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно замінити на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з носінням електронного засобу контролю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 26.05.2025 до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 с. 369 КК України ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.07.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 17.07.2025 продовжено строк застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.08.2025 включно.

До Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Оскільки санкція цієї статті передбачає покарання у вигляді: штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк, отже до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з носінням електронного засобу контролю.

Відповідно до вимог ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд врахував наявність ризиків передбачених п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового слідства, можливість вплинути на свідків та можливість вчинення нових кримінальних правопорушень. Разом з цим, на даному етапі розгляду кримінального провадження суд не знаходить підстав вважати, що обвинувачений перебуваючи під домашнім арештом, вчинить дії, передбачені п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, суд враховує, що запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне обвинуваченому ОСОБА_4 змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з носінням електронного засобу контролю. Крім цього, суд вважає, за необхідне зобов`язати обвинуваченого виконати ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.177,181,194,196, 291, 314-315, 369,372,376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про направлення кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 13.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000079 від 13.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України - повернути до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби з 00:00 год. до 06:00 год. задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з носінням електронного засобу контролю за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 , на строк 60 (шістдесят) днів - до 18 жовтня 2025 включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- заборонити залишати житло за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, а також випадків, пов`язаних з необхідністю надання невідкладної та швидкої допомоги у разі обґрунтованого погіршення стану здоров`я;

- за першим викликом прибувати до прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання;

- не залишати межі Одеської області без дозволу прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування з свідками в рамках даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти негайно.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Відповідно до положень ч.ч. 4, 5 ст. 181 КПК України, орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Разом з цим організацію виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону - ОСОБА_3 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Великомихайлівський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1