КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/5093/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року, -

за участю:

адвоката ОСОБА_8

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_6 за своєю суттю, в розумінні ст. 11 КПК України, не містить викладу обставин про вчинення кримінального правопорушення, які б могли об`єктивно свідчити, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення та є суспільно небезпечним, що свідчить про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, що винесена з грубим порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_6 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_7 , від 16.06.2025 та зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 28.04.2025, передбаченого ст. ст. 364, 374 КК України.

Апелянт вказує, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги, фактично перебрав на себе повноваження органу досудового розслідування, давши передчасну оцінку обставинам, які викладені у заяві про злочин, вирішивши, що вони не потребують перевірки, що є грубим порушенням ст. 214 КПК України та засад кримінального провадження, оскільки позбавляє заявника доступу до правосуддя та можливості ініціювати кримінальне провадження.

Натомість, апелянт зазначає, що у заяві та поясненнях до неї чітко зазначено конкретні фактичні обставини, які можуть свідчити про вчинення слідчою ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 374 КК України, вказано конкретне кримінальне провадження, в рамках якого вчинялись протиправні дії, описані конкретні дії, що полягали у тривалому та безпідставному ненаданні стороні захисту для ознайомлення матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, вказано конкретні томи матеріалів, доступ до яких не було надано. Вказані обставини, на думку апелянта, є не оціночними судженнями, а об`єктивними даними, що є коротким викладом обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, як того вимагає п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України.

При цьому апелянт вказує, що твердження уповноважених осіб ДБР та слідчого судді про те, що дії слідчої є лише «дисциплінарним проступком», є суб`єктивною оцінкою, яка може бути надана лише за результатами досудового розслідування, а не на етапі вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР.

Адвокат ОСОБА_6 та представник ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, адвокат ОСОБА_6 подала клопотання, в якому просила розгляд апеляційної скарги здійснювати за участю іншого представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , пославшись на свою участь у іншому судовому засіданні. Враховуючи наведене, вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України та позицію адвоката ОСОБА_8 , апеляційний розгляд проведено у відсутність осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається зі скарги, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що зміст заяви ОСОБА_6 від 28.04.2025, в розумінні ст. 11 КПК України не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Як слідує із заяви від 28.04.2025 ОСОБА_6 просила внести відомості в ЄРДР щодо старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , в діях якої, на переконання заявника, вбачаються ознаки злочинів, передбачених ст.ст. 364, 374 КК України.

Згідно з ч. 1ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема: 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.04.2019 по справі № 818/15/18, згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 по справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20).

Водночас, як вбачається із заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.04.2025, то в ній адвокат ОСОБА_6 фактично висловлює свою незгоду з процесуальними діями старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , яка, як зазначає заявник, полягає у ненадані стороні захисту повного доступу до усіх матеріалів кримінального провадження №0000538 від 27.10.2023, в порядку ст. 290 КПК України.

Водночас, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, викладені в заяві ОСОБА_6 відомості, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, оскільки не містять відомостей про конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, які б об`єктивно підтверджували б реальність події злочину в розумінні положень ст. 2, 11 КК України, а не згода ОСОБА_6 з обсягом та черговістю відкриття слідчим, в порядку ст. 290 КПК України, матеріалів кримінального провадження №0000538 від 27.10.2023, а також власний аналіз і бачення послідовності дій, які на думку заявника, необхідно виконати слідчому, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що в її заяві від 28.04.2025 наведено об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину, і дана заява підлягала реєстрації, шляхом внесення відомостей до ЄРДР, колегія суддів вважає безпідставними. Поряд з цим, колегія суддів зауважує, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення, виключно з огляду на її назву, набуває статусу цього документа і її скерування до ДБР не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскільки вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких ОСОБА_6 наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Окрім того, всупереч доводам апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не надавав оцінку обґрунтованості заяви та не досліджував докази, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до ЄРДР, а тому доводи апелянта в цій частині, колегія суддів вважає безпідставними.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4