Справа № 201/4881/25
Провадження № 1-кс/201/1848/2025
24 квітня 2025 року м. Дніпро
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Добропілля Донецької області, який має середньо-технічну освіту, не працює, пенсіонер, одружений, утриманців не має, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,
В судовому засіданні приймали участь:
- прокурор ОСОБА_6 (ВКЗ)
- підозрюваний ОСОБА_5 (ВКЗ)
- захисник ОСОБА_7 (ВКЗ)
Короткий виклад клопотання.
В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.
Враховуючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання строком 60 діб.
Прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати йому особисте зобов`язання.
Захисник підтримав думку свого підзахисного.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.
Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
До здійснення збройної агресії РФ проти України керівництвом держави-агресора було залучено підрозділи силового блоку терористичної організації «ДНР».
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався, та діє і на теперішній час.
Усвідомлюючи факт наявності збройної агресії Російської Федерації проти України, будучи проросійсько-налаштованою особою, як досвідчений користувач мережі Інтернет, громадянин України ОСОБА_5 , 22.05.2023, 20.09.2023 та 18.02.2024, діючи умисно, знаходячись на території міста Добропілля Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), використовуючи мобільний телефон REDMI 12 C (IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 ), що мав підключення до всесвітньої мережі Інтернет, з власного акаунту в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники», під назвою « ОСОБА_9 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 неодноразово здійснював поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією.
Так, 22.05.2023 (точний час органом досудового слідства не встановлений) ОСОБА_5 , діючи умисно, знаходячись на території міста Добропілля Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), використовуючи мобільний телефон марки REDMI 12 C (IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 ), що мав підключення до всесвітньої мережі Інтернет, з власного акаунту в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники», під назвою « ОСОБА_9 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив та тим самим поширив публікацію, зокрема, наступного змісту (далі мовою оригіналу): «Укропы! Укронацисты! Говорю вам всем: валите-ка вы ****". / Легендарный командир 1-го штурмового отряда ЧВК "Вагнер" Ратибор водрузил с бойцами флаги "Вагнера" и России на крыше многоэтажки на последней улице Бахмута, объявляя город освобождённым. / Ратибор со своим отрядом присоединился к спецоперации из Африки - он прибыл из Ливии - и провёл на Украине 427 дней.»
Вказана публікація містить виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.
Крім того, 20.09.2023 (точний час органом досудового слідства не встановлений) ОСОБА_5 , діючи умисно, знаходячись на території міста Добропілля Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), використовуючи мобільний телефон марки REDMI 12 C (IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 ), що мав підключення до всесвітньої мережі Інтернет, з власного акаунту в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники», під назвою « ОСОБА_9 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив та тим самим поширив публікацію, зокрема, наступного змісту (далі мовою оригіналу): «Эх, Украина, Украина / Страна нацизма и бандер / Где президент друг кокаина / По сути чёрт, до боли зверь / Как проститутка ты в Европе / Шакалишь, клянчиш / Смерть себе / А быть хозяйкой не способна / Наверно бес сидит в тебе / Лечить тебя злодейка надо / Под корень вырубить все зло / До полного серх результата / Чтоб в ад нечистое ушло / Россия вам приблизит время / В котором будет мир, покой / Но многое от вас зависит / Вам надо сдаться всей / страной».
Вказана публікація містить виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.
Крім того, 18.02.2024 (точний час органом досудового слідства не встановлений) ОСОБА_5 , діючи умисно, знаходячись на території міста Добропілля Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), використовуючи мобільний телефон марки REDMI 12 C (IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 ), що мав підключення до всесвітньої мережі Інтернет, з власного акаунту в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники», під назвою « ОСОБА_9 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив та тим самим поширив публікацію зокрема, наступного змісту (далі мовою оригіналу): «Десять лет. / Десять неполных лет НАША Авдеевка, увы, была символом терроризма Украины. / 10 лет из Авдеевки вели обстрелы мирных кварталов Донецка и Ясиноватой. Увы, сотни / мирных жителей погибли от этих обстрелов. И вот эта крепость пала. Слава Русским / Воинам! Всем! И павшим, и живым! Всем, кто был причастен к этой Победе! / Десять лет. Это много или мало? Для кого-то это треть жизни, для кого-то вся жизнь, в / которой они ничего, кроме войны, не видели и не знали. И вот этот день настал. День / отсчёта мирных дней без ежедневных обстрелов и потерь родных и близких. / Пусть день 17 февраля останется днем нашей Победы. / Слава Русскому Воину и Русскому Оружию! / Павшие навеки останутся в наших сердцах! / С нами Бог, Армия и Президент!».
Вказана публікація містить виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.
28.03.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.
Щодо обґрунтованої підозри.
Обґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження, зокрема: матеріалами, зібраними оперативним підрозділом, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КПК України є доказом; протоколом огляду соціальної мережі «Одноклассники», від 24.05.2024; висновком семантико-текстуальної експертизи № 405, від 12.07.2024; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , від 08.10.2024; висновком комп`ютерно-технічної експертизи № 589, від 30.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 14.08.2024.
Вищевказані докази, зібрані під час досудового розслідування, свідчать про те, що підозрюваним ОСОБА_5 могло бути вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч. 2, 3, ст. 436-2 КК України, тобто підозра стосовно останнього є обґрунтованою.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.
При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.
Щодо існування ризиків.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які є доведеними.
Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, при цьому підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон або до тимчасово окупованої території.
Зокрема, відповідно до п.36 рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що після набуття статусу підозрюваного ОСОБА_5 має право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, у тому числі з анкетними даними свідка та експерта, у зв`язку з чим, з метою перешкоджання кримінальному провадженню та уникнення покарання за скоєні злочини, підозрюваний може шляхом вмовлянь або погроз, впливати на їх подальші покази.
Ризик незаконного впливу на експерта є актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання за необхідності показань від осіб, які є експертами, у кримінальному провадженні, а саме усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. ст. 23, 356 КПК України.
Частинами 1, 2 ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , обґрунтовується тим, що у разі не застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дозволить йому продовжити вчиняти вказаний злочин, у якому він на теперішній час підозрюється, чи вчинити нове кримінальне правопорушення.
Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, дані що характеризують ОСОБА_5 як особу, а також тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання винним за ч. ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, вважається за необхідне застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на експерта та свідка у цьому кримінальному провадженні, чи вчинення нового кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри та ризики, які на сьогоднішній день існують.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.
Кримінальні правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_5 , до вищевказаного переліку не входить, а тому слідчий суддя може розглянути і інші види запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, згідно положень ч.4 ст.194 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дають підстави вважати, що є також необхідність в покладені на останнього обов`язку в період дії запобіжного заходу не заходити до мережі інтернет до російських соціальних мереж, з метою запобігання продовження вчинення підозрюваним вище вказаних правопорушень.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме тим, що останній може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Вказані ризики встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.
На теперішній час органом досудового слідства не встановлені всі особи, причетні до вчинення даного злочину, а також, свідки та інші місця знаходження речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що у випадку необрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, створить передумови для продовження спілкування останнім з зазначеними особами, впливу на достовірність показань свідків у даному кримінальному провадженні, знищення, сковування або спотворення вищевказаних речей чи документів.
Крім того, враховуючи лояльне налаштування підозрюваного до країни-агресора - Російської Федерації, необрання стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту створить передумови для продовження вчинення ним кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як нічний домашній арешт у повній мірі забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Щодо строку дії запобіжного заходу.
У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.
Тому, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру 28.03.2025, то досудове розслідування має бути закінченим до 28.05.2025 року, а тому саме до цього строку в межах 60 днів слідчий суддя може застосувати запобіжний захід.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 392-393 КПК України, -
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , на строк досудового розслідування, тобто до 28.05.2025 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк дії ухвали суду наступні обов`язки:
- не користуватися соціальними мережами «Одноклассники», «Вконтакте»;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи (за наявності);
- не залишати місце постійного проживання з 21-00 години до 06-00 години кожного дня, за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до житла після відбою сигналу «Повітряна тривога»;
- не відлучатись з території місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження (за винятком випадків безпосередньої загрози життю та здоров`ю внаслідок збройної агресії РФ проти України);
- утриматися від спілкування зі свідками і експертами (спеціалістами) у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виконання ухвали слідчого судді покласти на старшого слідчого в ОВС СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1