Справа № 584/766/25
Провадження № 1-кп/584/204/25
В И Р О К

Іменем України

02.09.2025 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000218 від 13 листопада 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Слобода Буринського району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, освіта повна загальна середня, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.193 КК України,

встановив:

У середині березня 2024 року, більш точного часу та дати у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи на земельній ділянці на околиці с.Красне Конотопського району Сумської області, протиправно, за відсутності відповідного дозволу, проводив земельні пошуково-археологічні роботи, під час яких знайшов в землі деформований меч з зооморфним руків`ям у вигляді «Грифону» та зігнутий наконечник спису.

Усі археологічні предмети є археологічними предметами, які, судячи з їхньої культурно-хронологічної атрибуції, складають єдиний депозит, вилучений з-під землі, в розумінні п.2 ст.2 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Згідно з положеннями ч.1 ст.18 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» знахідки, одержані в результаті археологічних досліджень (нерухомі та рухомі предмети, які були пов`язані з об`єктом археологічної спадщини і виявлені під час археологічних досліджень), є державною власністю.

Частинами 1 та 2 статті 36 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що у разі виявлення знахідки археологічного або історичного характеру, виконавець робіт зобов`язаний зупинити їх подальше ведення і протягом однієї доби повідомити про це відповідний орган охорони культурної спадщини, на території якого проводяться земляні роботи. Земляні роботи можуть бути відновлені лише згідно з письмовим дозволом відповідного органу охорони культурної спадщини після завершення археологічних досліджень відповідної території.

Діючи всупереч вимогам ч.2 ст.17, ч.ч.1,2 ст.36 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та ч.1 ст.18 Закону України «Про охорону археологічної спадщини», ОСОБА_4 , розуміючи, що знайдений ним під час проведення протиправних земляних пошуково-археологічних робіт скарб з вищевказаних предметів єдиного комплексу (проведення поховального ритуалу) є пам`яткою археології і державною власністю, а також має особливу історичну, наукову та культурну цінність, діючи умисно, з корисливих мотивів, їх не зупинив і відповідний орган охорони культурної спадщини не повідомив, та приховавши свою знахідку для того, щоб не передавати знайдений ним скарб до Музейного фонду України, перевіз його до свого помешкання, розташованого по АДРЕСА_1 .

Надалі, 6 листопада 2024 року ОСОБА_4 , використовуючи персональний планшетний пристрій марки «Asus» чорно-сірого кольору, розмістив в мережі Інтернет на сайті аукціону «Violity.com», з метою продажу, фотографії знайденого ним скарбу, використавши для цього нік-нейм користувача аукціону « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

15 листопада 2024 року під час обшуку в квартирі АДРЕСА_2 в зальній кімнаті ліворуч на столі було виявлено та вилучено меч з зооморфним руків`ям у вигляді «Грифону». Крім того, у зальній кімнаті ліворуч на столі було виявлено та вилучено зігнутий наконечник спису, які є предметами археології, які вкладаються в вузький хронологічний діапазон та належать до культури пізнього латинського та пізнього перед римського періоду (в період межах 120-60 до н.е.) меч та наконечник спису є синхронними, а їхні аналогії дозволяють зробити висновок про єдиний культурний контекст. Судячи з наявної інформації, обидва предмети входили до поховального інвентарю воїнської кремації 1 ст. до н.е., тобто складають один археологічний комплекс. Поєднання меча та списа в одному похованні свідчить про високий соціальний статус похованого та являється скарбом, який має особливу історичну, наукову, художню та культурну цінність.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.193 КК України як незаконне привласнення знайденого скарбу, який має особливу історичну, наукову, художню та культурну цінність.

19 червня 2025 року між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.193 КК України.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст.193 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченого, який підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згоден на призначення узгодженого виду покарання, захисника, яка також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе затвердити угоду з огляду на таке.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.193 КК України як незаконне привласнення знайденого скарбу, який має особливу історичну, наукову, художню та культурну цінність, кваліфіковані правильно.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

В силу ст.ст.66, 67 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а обставин, які обтяжують покарання, не вбачається.

Враховуючи наведене в сукупності, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся, має постійне місце проживання, вчинив кримінальний проступок злочин, суд вважає узгоджене сторонами покарання таким, що відповідає положенням ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а отже - може бути призначено обвинуваченому та буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази у справі:

1) мобільний телефон «Motorola» чорного кольору, який переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 , слід дозволити використовувати на власний розсуд;

2) металевий зігнутий меч з зооморфним руків`ям у виді «Грифону» та зігнутий металевий наконечник спису, які поміщено до сейф-пакету №RAWO222395, який передано на зберігання до Національного музею історії України, слід передати Національному музею історії України, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року;

3) планшетний пристрій марки «Asus» чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету PSP 2480110, який зберігається в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №2 (м.Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, слід повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року.

Крім того, враховуючи пояснення ОСОБА_4 з приводу інших вилучених у нього предметів, а саме: фрагментів фібол прикрасу кількості 34 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042154, який передано на зберігання до Національного музею історії України; фрагментів прикрас у кількості 42 шт, які поміщено до сейф-пакету №WAR 0031002, який передано на зберігання до Національного музею історії України; бронзових наконечників у кількості 48 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042151, який передано на зберігання до Національного музею історії України; ґудзиків з форменого одягу у кількості 44 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042154, який передано на зберігання до Національного музею історії України; фрагментів хрестів у кількості 24 шт, кільця у кількості 14 шт, ґудзики у кількості 20 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042150, який передано на зберігання до Національного музею історії України; ремінних пряжок у кількості 6 шт, підвісок у кількості 13 шт, фрагментів браслету у кількості 5 шт, накладки на одяг у кількості 7 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042149, який передано на зберігання до Національного музею історії України; наконечників на стріли у кількості 4 шт, одної заклепки для кріплення щита, голки (проколу, шило) у кількості 5 шт, металевого замка, двох фрагментів перстня, голки для фібули (застібки) у кількості 2 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042148, який передано на зберігання до Національного музею історії України; археологічних об`єктів у кількості 37 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042147, який передано на зберігання до Національного музею історії України; монет царської росії у кількості 159 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042146, який передано на зберігання до Національного музею історії України; ґудзиків середньовіччя у кількості 46 шт, європейських монет епохи середньовіччя у кількості 327 шт, уламків монет античного віку у кількості 90 шт, монет епохи античності у кількості 32 шт, які поміщено до сейф-пакету №WAR 1068628, який передано на зберігання до Національного музею історії України, які хоч і мають особливу історичну, наукову, художню та культурну цінність, однак були придбані обвинуваченим законним шляхом, на підтвердження чого останнім було дізнавачу відповідні документи, і вказані обставини прокурором не заперечувались, суд дійшов висновку, що вказані предмети слід повернути обвинуваченому та дозволити використовувати на власний розсуд, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 червня 2025 року між начальником Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , як підозрюваним у кримінальному провадженні №0000218 від 13 листопада 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.193 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі:

1) мобільний телефон «Motorola» чорного кольору, який переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 - дозволити використовувати на власний розсуд;

2) металевий зігнутий меч з зооморфним руків`ям у виді «Грифону» та зігнутий металевий наконечник спису, які поміщено до сейф-пакету №RAWO222395, який передано на зберігання до Національного музею історії України - передати Національному музею історії України, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року;

3) планшетний пристрій марки «Asus» чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету PSP 2480110, який зберігається в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №2 (м.Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року;

4) фрагменти фібол прикрасу кількості 34 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042154, який передано на зберігання до Національного музею історії України - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року;

5) фрагменти прикрас у кількості 42 шт, які поміщено до сейф-пакету №WAR 0031002, який передано на зберігання до Національного музею історії України - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд;

6) бронзові наконечники у кількості 48 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042151, який передано на зберігання до Національного музею історії України - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року;

7) ґудзики з форменого одягу у кількості 44 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042154, який передано на зберігання до Національного музею історії України - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року;

8) фрагменти хрестів у кількості 24 шт, кільця у кількості 14 шт, ґудзики у кількості 20 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042150, який передано на зберігання до Національного музею історії України - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року;

9) ремінні пряжки у кількості 6 шт, підвіски у кількості 13 шт, фрагменти браслету у кількості 5 шт, накладки на одяг у кількості 7 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042149, який передано на зберігання до Національного музею історії України - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року;

10) наконечники на стріли у кількості 4 шт, одну заклепку для кріплення щита, голку (проколу, шило) у кількості 5 шт, металевий замок, два фрагменти перстня, голку для фібули (застібки) у кількості 2 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042148, який передано на зберігання до Національного музею історії України - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року;

11) археологічні об`єкти у кількості 37 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042147, який передано на зберігання до Національного музею історії України - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року;

12) монети царської росії у кількості 159 шт, які поміщено до сейф-пакету №CRI 1042146, який передано на зберігання до Національного музею історії України - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року;

13) ґудзики середньовіччя у кількості 46 шт, європейські монети епохи середньовіччя у кількості 327 шт, уламки монет античного віку у кількості 90 шт, монети епохи античності у кількості 32 шт, які поміщено до сейф-пакету №WAR 1068628, який передано на зберігання до Національного музею історії України - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 та дозволити використовувати на власний розсуд, знявши арешт з цього майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 20 листопада 2024 року.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1