Справа №523/1035/25
Провадження №1-кп/523/982/25
УХВАЛА

про призначення судового розгляду та продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 травня 2025 року м. Одеса

Колегія суддів Пересипського (Суворовського) районного суду міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5

представника потерпілого АТ «Українська залізниця» - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 17.01.2025 року та додані до нього документи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000325 від 24.07.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, громадянина України, зі середньо-спеціальною освітою, неодруженого та офіційно непрацевлаштованого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого та офіційно непрацевлаштованого, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, а також клопотання вказаного прокурора про продовження обвинуваченим строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та цивільний позов потерпілого АТ «Українська залізниця» регіональна філія «Одеська залізниця» виробничий підрозділ служби сигналізації та зв`язку станції Одеса-Сортувальна», заявлений в порядку ст.128 КПК України до вказаних обвинувачених,

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Колегії суддів Пересипського (Суворовського) районного суду м.Одеси перебуває означений обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ст.194, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, та ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України.

В підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, - не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, проте звернулась до суду із клопотанням про проведення подальшого розгляду провадження без її присутності, з огляду на що та зважаючи на висловлену позицію вказаної потерпілої у минулих засіданнях щодо проведення розгляду справи без її участі, з урахуванням думки інших присутніх учасників провадження, суд визнав можливим проведення підготовчого судового засідання за відсутності вказаної потерпілої.

07.05.2025 року прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 подано до суду письмові клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , мотивуючи їх тим, що ОСОБА_10 інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, а ОСОБА_9 вчинення значної кількості епізодів злочинів, більшість з яких є особливо тяжкими; з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та засудження можуть переховуватись від суду, оскільки вказані особи є завербованими представниками спецслужб рф, вчиняли кримінальні правопорушення з прямим умислом, за грошову винагороду від представників цих спецслужб, мають сталий зв`язок з ними, їх допомогу в переховуванні, не бажали свого викриття; обвинувачені можуть незаконно впливати на експерта, потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показів або надання виправдовувальних показів відносно них; вказані обвинувачені можуть продовжити кримінальні правопорушення, які їм інкримінуються або вчинити нові кримінальні правопорушення, які також можуть бути спрямовані на підтримання рф у веденні збройної агресії проти України, через вчинення інших диверсій; на сьогодні, агресивна війна рф, в тому числі й інформаційна, проти України продовжується, підпали автомобілів, які належать військовим та об`єктів залізничної інфраструктури в м.Одеса та Одеської області дотепер не припиняються, що в сукупності свідчить про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків та експерта, а також продовження кримінальних правопорушень, у яких обвинувачуються або вчинення інших кримінальних правопорушень) на сьогоднішній час існують, є вагомими та не зменшились.

Заслухавши прокурора ОСОБА_5 щодо можливості призначення судового розгляду та на підтримку внесених ним клопотань, заслухавши захисника ОСОБА_8 , яка проти призначення судового розгляду не заперечувала, проте не погодилась із клопотанням прокурора та просила надати своєму підзахисному ОСОБА_10 можливість внесення застави, з`ясувавши позицію захисника ОСОБА_7 , який проти призначення судового розгляду не заперечував, але висловився проти клопотання прокурора та просив визначити його підзахисному ОСОБА_9 можливість внесення застави, заслухавши думку вказаних обвинувачених, які підтримали своїх захисників, а також роз`яснивши обвинуваченим приписи ч.3 ст.31 КПК України щодо їх права на подачу клопотання про розгляд кримінального провадження судом присяжних та отримавши відмову останніх від заявлення такого клопотання, дослідивши обвинувальний акт з доданими до нього документами, означені клопотання прокурора та цивільний позов потерпілого, Колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 цього ж Кодексу, а також вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, та завданням підготовчого провадження є процесуальне і організаційне забезпечення належного судового розгляду.

Обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є предметом дослідження під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

В аспекті наведених приписів законодавства і через призму сформованої судової практики, Колегія суддів вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в цілому відповідає вимогам ст.291 КПК України, а в цьому акті викладені, зокрема фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.

Підсудність означеного обвинувального акта Пересипському (Суворовському) районному суд м.Одеси визначено ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.03.2025 року.

Частиною 3 ст.315 КПК України регламентовано, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ухвалою Колегії суддів Суворовського районного суду м.Одеси від 20.03.2025 року обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.05.2025 року, включно.

Метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність (ст.177 КПК).

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а за приписами ч.6 ст.176 цього Кодексу, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього ж Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_9 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ст.194, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб (диверсія); умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб; перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Як слідує з матеріалів судового провадження, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий; на обліку в КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР, КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР», Херсонській міській психоневрологічній поліклініці, КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР не перебуває, останній обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, що мали місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України; неодружений та офіційно непрацевлаштований, сукупність чого свідчить про відсутність у вказаного обвинуваченого легальних джерел доходів, про ігнорування останнім правил законослухняної поведінки в суспільстві та про його небажання займатися суспільно-корисною працею під час дії воєнного стану в Державі, про його схильність до вчинення кримінально-протиправних діянь, які становлять найвищий ступінь суспільної небезпеки.

У свою чергу, ОСОБА_10 зо обвинувальним актом висунуте обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб (диверсія).

З матеріалів судового провадження вбачається, що незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_10 раніше не судимий; на обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР» не перебуває; має статус ветерана війни-учасника бойових дій, але останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст.173-2, 183 КУпАП; неодружений та офіційно непрацевлаштований; наразі обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що мало місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України, сукупність чого свідчить про відсутність у вказаного обвинуваченого легальних джерел доходів, ігнорування останнім правил законослухняної поведінки в суспільстві та про його небажання займатися суспільно-корисною працею під час дії воєнного стану в Державі, про його певну схильність до вчинення кримінально-протиправних діянь, які становлять найвищий ступінь суспільної небезпеки.

Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотаннях прокурора ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків та експерта, а також вчинення інших кримінальних правопорушень, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану в Україні, та запобігти означеним ризикам.

Між тим, викладені у розглядуваних клопотаннях доводи прокурора ОСОБА_5 щодо незастосування до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави судом до уваги не приймається, оскільки такі доводи суперечать положенням ч.3 ст.183 КПК України, згідно яких суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цих Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Зазначена позиція суду цілком узгоджується з рішенням ЄСПЛ у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року (п.63), за якою відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції, при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навіть у більш тяжких справах та при спробі обвинуваченого зникнути із одночасним супротивом працівникам правоохоронного органу при затриманні, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, їх характеру, суспільної небезпечності і наслідків кримінально-протиправних діянь, а також зважаючи на характеризуючі обвинувачених дані, Колегія суддів доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначених обвинувачених не зможе забезпечити належне виконання ними процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Одночасно, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на особисту свободу, враховуючи положення ст.ст.8-9, ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на характер і обставини інкримінованих обвинуваченим діянь, їх майновий і сімейний стан та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, Колегія суддів вважає за необхідне одночасно визначити вказаним обвинуваченим альтернативний вид запобіжного заходу в цьому кримінальному провадженні, - заставу.

Виходячи з того, що за ухвалою Колегії суддів від 20.03.2025 року, обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в якості альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, визначено заставу у винятковому розмірі - більшому ніж максимально передбачений ч.5 ст.182 означеного Кодексу, а тому, в разі внесення вказаними обвинуваченими або заставодавцями наведеного в означеній ухвалі суду розміру застави, обвинувачені мають бути звільненими з-під варти з покладенням на них відповідних обов`язків за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

При цьому, ураховуючи, що за версією сторони обвинувачення, інкриміновані обвинуваченим діяння спрямовані на ослаблення держави, пошкодження майна і об`єктів залізничної інфраструктури, підтримання рф у веденні збройної агресії проти України, Колегія суддів вважає, що такий випадок в умовах воєнного стану належить до виняткового, а відтак в порядку абзацу 5 ч.4 ст.182 КПК України визначений у наведеній ухвали суду винятковий розмір застави кожному з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є співмірним з обставинами висунутого вказаним особам обвинувачення.

Між тим, при вирішенні питання щодо можливості призначення до судового розгляду цивільного позову потерпілого АТ «Українська залізниця» регіональної філії «Одеська залізниця» виробничий підрозділ служби сигналізації та зв`язку «Дистанція сигналізації та зв`язку станції Одеса-Сортувальна», заявленого в порядку ст.128 КПК України до вказаних обвинувачених, Колегія суддів виходить з такого.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

З огляду на ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На підставі викладеного та у контексті ст.128 КПК України, форма та зміст позовної заяви потерпілого АТ «Українська залізниця» регіональної філії «Одеська залізниця» виробничий підрозділ служби сигналізації та зв`язку «Дистанція сигналізації та зв`язку станції Одеса-Сортувальна», в цілому, відповідає вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, її копії вручені обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , внаслідок чого цивільний позов підлягає розгляду в межах кримінального провадження, а вказаного потерпілого слід визнати цивільним позивачем, а обвинувачених - цивільними відповідачами у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.26, 31, 128, 176-178, 182-183, 193-194, 199, 314-315, 369-372, Главою 18 КПК України, Колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта від 17.01.2025 року й доданих до нього документів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, а також заявленого в порядку ст.128 КПК України до вказаних обвинувачених цивільного позову АТ «Українська залізниця» регіональної філії «Одеська залізниця» виробничий підрозділ служби сигналізації та зв`язку «Дистанція сигналізації та зв`язку станції Одеса-Сортувальна», - у відкритому судовому засіданні Колегією суддів на 19.05.2025 року о 13:30 годині, в залі №12 Пересипського районного суду міста Одеси, за участю: прокурора Одеської обласної прокуратури м.Одеси ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_11 , представників потерпілого АТ «Українська залізниця» регіональної філії «Одеська залізниця» - ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підсудних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Про дату, час та місце судового розгляду повідомити потерпілу ОСОБА_11 , а забезпечення явки свідків обвинувачення до суду, в порядку ч.3 ст.23 КПК України, покласти на сторону обвинувачення.

Визнати у кримінальному провадженні №0000325, внесеному до ЄРДР 24.07.2024 року, потерпілого АТ «Українська залізниця» регіональної філії «Одеська залізниця» виробничий підрозділ служби сигналізації та зв`язку «Дистанція сигналізації та зв`язку станції Одеса-Сортувальна» цивільним позивачем, а підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - цивільними відповідачами.

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , задовольнити частково.

Продовжити застосування до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 40 днів, тобто до 22.06.2025 року, включно.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду від 20.03.2025 року, покласти на кожного з підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_12 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі регіону за місцем проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з громадянами рф, свідками, потерпілими та експертами у цьому кримінальному провадженні.

Додатково роз`яснити підсудним ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудними покладених на них обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самими підсдуними, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудні звільняються з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, також додатково роз`яснити підсудним ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо кожний з них, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підсудного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 22.06.2025 року.

Копії ухвали вручити під розписку підсудним ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , направити для виконання до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку ч.2 ст.392 КПК України, а в іншій частині негайно після проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3