Справа №751/5682/25
Провадження №1-кп/751/281/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 ,

прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000463 від 26 квітня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, одруженого, працюючого на посаді водія ТОВ «ВІП АВТОТРАНС», зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , такого, що на підставі ст. 89 КК України судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2025 року приблизно о 10 годині 25 хвилин ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою забезпечення можливості вживання відповідних наркотичних засобів, з мотивів задоволення даної власної шкідливої звички, шляхом переписки в месенджері «Telegram» з невстановленою досудовим розслідуванням особою та здійснення оплати безготівковим грошовим переказом, незаконно придбав у зазначеної невстановленої особи наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), який у подальшому 26 квітня 2025 року об 11 годині 51 хвилину, перебуваючи в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, отримав як вміст двох поштових відправлень у відділенні ТОВ «Нова Пошта» № l, розташованому за адресою: м. Чернігів, вул. Старобілоуська, 77, та, утримуючи їх при собі, незаконно зберігав придбаний наркотичний засіб до виявлення та припинення даних протиправних дій працівниками поліції, того ж дня приблизно об 11 годині 59 хвилин, поблизу зазначеного відділення ТОВ «Нова Пошта». Тим самим, ОСОБА_6 вчинив незаконне придбання та зберігання без мети збуту речовини, яка відповідно до висновку експерта містить у своєму складі метадон (фенадон), що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, загальною масою 1,6859 грама, що є великим розміром.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, зокрема надав показання про те, що він з березня 2022 року вживає наркотичний засіб метадон, проте залежності не має і на обліку у лікаря нарколога не перебуває. 25 квітня 2025 року зі свого мобільного телефону в месенджері «Telegram» у невідомої йому особи замовив два пакетики метадону для власного вживання, за які заплатив зі своєї банківської карти шляхом безготівкового переказу 2 600 гривень. Отримав придбаний метадон 26 квітня 2025 року у відділенні ТОВ «Нова Пошта» № l по вул. Старобілоуська в м. Чернігові. Коли вийшов з відділення ТОВ «Нова Пошта» № l, його зупинили працівники поліції, яким він добровільно видав придбаний наркотик та детально розповів про обставини його придбання. Зазначив, що згоден з вагою метадону, яку зазначено в обвинувальному акті. Крім того, повідомив суду, що пройшов курс лікування від вживання наркотиків.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, жалкує про подію і готовий понести відповідне покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють обставини кримінального провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції останнього, за згодою всіх учасників процесу, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням процесуальних документів щодо руху кримінального провадження, процесуальних витрат і речових доказів, а також матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд кримінального провадження проводився щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у межах пред`явленого йому обвинувачення. За встановлених обставин, оцінюючи зібрані докази, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах, суд кваліфікує за ч. 2 ст.309 КК України.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Європейський Суд з прав людини також неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила кримінальне правопорушення, залежно від особливостей цього кримінального правопорушення і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу ОСОБА_6 , який на підставі ст. 89 КК України не судимий, офіційно працевлаштований та займається суспільно корисною працею, проживає разом з матір`ю ОСОБА_7 ,

1958 року народження, має сина ОСОБА_8 , 2000 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, проте скарг від громади та сусідів на ОСОБА_6 не надходило, притягувався 22 листопада

2024 року до адміністративної відповідальності за чинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного призначення покарання, тому суду необхідно всебічно досліджувати матеріали провадження щодо наявності таких обставин і у вироку наводити мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Так, щире каяття засвідчує критичну оцінку винним вчиненого ним злочину, співчуття до потерпілих, прагнення зменшити негативні наслідки його протиправної поведінки. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав свою провину і розкаявся у вчиненому, надавши критичну оцінку своїй поведінці.

Під активним сприянням розкриттю злочину необхідно вважати надання добровільної допомоги органам досудового розслідування будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття співучасників, надання допомоги в їх затриманні, добровільна видача знарядь та засобів вчинення злочину, майна здобутого злочинним шляхом або ж допомога у розшуку цього майна.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вказав на те, що він добровільно видав працівникам поліції придбаний ним наркотик та детального розповів про обставини його придбання.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобі.

Так, згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 332 ОСОБА_6 26 квітня 2025 року знаходився в стані наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вбачає підстави для призначення ОСОБА_6 покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначене обвинуваченому покарання, забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним матеріальному стану засудженого, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався і суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 65-67, 75, 76, 309 КК України, статтями 2, 94, 100, 368-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта від 05 травня 2025 року № СЕ-19/125-25/6162-НЗПРАП) у сумі 2 228 гривень 50 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме кристалоподібну речовину, білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), загальною масою 1,6859 грама та сильнодіючий лікарський засіб димедрол (дифенгідрамін), масою 0,2343 грама, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1