УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000761 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 407 КК України.

Клопотання мотивує тим, що сідчими слідчого відділення Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000761 від 21.10.2024 підозрою ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: матеріалами службового розслідування; документами військової частини НОМЕР_1 ; показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено ряд ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, зможе здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначає, що у разі незастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, згідно з санкції

ч. 5 ст. 407 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі

на строк від 5 до 10 років. Вказаними діями підозрюваний ОСОБА_5 , зможе перешкоджати проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, схиляючи свідків давати неправдиві показання чи відмовитись їх надавати органу досудового розслідування та суду, оскільки одними із вагомих доказів вчинення кримінального правопорушення є показання свідків.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначає, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу

підозрюваний ОСОБА_5 , може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, а саме: не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкоджати збору відомостей, які характеризують його особу, вживати, вчиняти інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду.

Проситьобрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідча просили клопотання задовольнити, в обгрунтування надали пояснення аналогічні тим, що викладені у клопотанні.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України і відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 51 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції від 26.06.1991» Суд визнає, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як мінімум, під час певного проміжку часу…. цей фактор можна рахувати виправданим і необхідним тільки, якщо наявні підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить громадський порядок, і якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою. Попереднє ув`язнення не повинно передувати покаранню у виді позбавлення волі, не може бути формою очікування обвинувального вироку».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук та Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З письмового повідомлення про підозру, доданого до клопотання встановлено, що ОСОБА_5 в установленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у можливості вчинення підозрюваним даного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у межах даного кримінального провадження.

Водночас, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Встановлені у ході розгляду клопотання обставини свідчать про те, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, тобто підозра у даному кримінальному провадженні є обґрунтованою.

На думку слідчого судді встановлено ряд ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, зможе здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У разі незастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування

та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, згідно з санкції

ч. 5 ст. 407 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі

на строк від 5 до 10 років. Вказаними діями підозрюваний ОСОБА_5 , зможе перешкоджати проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, схиляючи свідків давати неправдиві показання чи відмовитись їх надавати органу досудового розслідування та суду, оскільки одними із вагомих доказів вчинення кримінального правопорушення є показання свідків.

При обранні більш м`якого запобіжного заходу

підозрюваний ОСОБА_5 , може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, а саме: не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкоджати збору відомостей, які характеризують його особу, вживати, вчиняти інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В свою чергу, згідно з ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 14.07.2025 № 478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.07.2025 № 4524-IX, з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Тобто, з огляду на положення ч. 8 ст. 176 КПК України та введення воєнного стану в Україні, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати до військовослужбовця, який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 ККУкраїни, інший запобіжний захід, окрім такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, навіть у випадку, якщо слідчий суддя дійде висновку, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177КПК України.

Таким чином, обираючи запобіжний захід, слідчий суддя враховує особу ОСОБА_5 , який не судимий, має постійнемісце проживання, однак зважаючи, що матеріалами клопотання підтверджується вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем, в умовах воєнного стану кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний, будучи обізнаним про тяжкість інкримінованих йому дій, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому може загрожувати у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, санкція частини статті, за якою підозрюється, передбачає покарання у виді позбавлення воліна строквід п`яти до десяти років, беручи до уваги положення ч. 8 ст. 176 КПК України та продовження на території України строку дії воєнного стану, вважає, що щодо підозрюваного ОСОБА_5 , з огляду на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Матеріали справи не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Стороною захисту також не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою.

Згідно з ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 затримано 09.09.2025. о 17 годині 27 хвилин, тому строк тримання під вартою слід обчислювати з вказаної дати та години.

Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Отже, зважаючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, розмір застави у даному кримінальному провадженні, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, ст.183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, Сокальського району, с. Добрячин, жителя АДРЕСА_1 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з 09.09.2025 року.

Строк дії ухвали закінчується о 24 год. 07.11.2025 року.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя не визначає ОСОБА_5 розмір застави, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1