Справа № 296/5491/25
У Х В А Л А

Іменем України

про продовження застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

22 травня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Станишівка, Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, (зі слів): одруженого має на утриманні 1 неповнолітню дитину проживаює за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК Уекраїни у кримінальному провадженні № 0000373 від 09.05.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000373 від 09.05.2024 року, за ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000373 від 09.05.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1.2 ст.307, ч.1 ст.263 ч.4 ст.190 КК України .

Слідством встановлено, що не пізніше липня 2024 року по 25 лютого 2025 року ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, спрямованих на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 08.07.1999 зі змінами та доповненнями, вчинили кримінальні правопорушення, що пов`язанні з незаконним придбанням, виготовленням, пересиланням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

25.02.2025 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Станишівка, Житомирського району, Житомирської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , солдату військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (згідно наказу начальника в/ч НОМЕР_1 від 14.08.2024 самовільно залишив військову частину) раніше не судимому, повідомлено про підозру у незаконному виготовлені, пересиланні, зберіганні, перевезені з метою збуту психотропної речовини, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

26.03.2025 слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира застосувано щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 год. 30 хв. 25.04.2025 (включно), з правом внесення застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

23.04.2025 слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомир продовжено застосованння щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.05.2025, з правом внесення застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

22.05.2025 слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000373 від 09.05.2024 продовжено до 25.07.2025

Слідчий вказує, що поряд з обгрунтованою підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.307 КК України продовжують зберігатися ризики передбачені пп.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному наразі є недоцільним, оскільки , жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризикам встановленим слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу. Також слідчий вважає, що застава визначена слідчим суддею в розмірі 300 прожиткових мінімумів є обгрунтованою, а тому він просить продовжити дію запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працнездатних осіб

Захисник підозрюваного ОСОБА_11 до суду не з`явився, разом з тим підозрюваний зазначив, що необхідності у його участі нема та погодився розглядати клопотання без його участі.

Прокурор не заперечував проти розгляду клопотання без участі захисника підозрюваного.

Слідчим суддею було постановлено протокольну ухвалу про розгляд клопотання бе участі захисника, яку мотивовано тим, що його участь у даній категорії справи не є обов`язковою в силу приписів ст.52 КПК України, яка передбачає обов`язкову участь захисника лише щодо особливо тяжких злочинів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив його задовольнити. Прокурор наголосив на продовженні існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен їм запобігти.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати щодо нього цілодобовий домашній арешт. Вказав, що одружений, має сина 16 років разом з сім`єю проживає за адресою: АДРЕСА_1 (будинок дружини) там же може відбувати домашній арешт. На момент затримання працював таксистом, хоча він є військовослужбовцем. В місяць дохід становв 20 000 25 000 грн. Є військовослужбовцем, має державні нагороди, зокрема золотий хрест. Також у нього наявні більше 10 контузій і він перебував на лікуванні після тяжкого поранення, а його оголосили в СЗЧ. Вважає підозру за ч.2 ст.307 КК України необгрунтованою. Наркотичними засобами не торгував, а придбавав для себе, як знеболююче після поранення.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Стаття 177 КПК України встановлює мету і підстави застосування запобіжних заходів.

Так ч.1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України, частиною 3 якої передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час судового розгляду встановлено, СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000373 від 09.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 307, ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 190 КК України.

25.02.2025 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Станишівка, Житомирського району, Житомирської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , солдату військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (згідно наказу начальника в/ч НОМЕР_1 від 14.08.2024 самовільно залишив військову частину) раніше не судимому, повідомлено про підозру у незаконному виготовлені, пересиланні, зберіганні, перевезені з метою збуту психотропної речовини, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Підставою застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див.рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A). Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року).

Слідчий суддя вважає, що підозра ОСОБА_4 у вчинені злочинів за ч. 2 ст. 307 КК України, є обгрунтованою "поза розумним сумнівом" та підтверджується:

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 25.02.2025;

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій накладення арешту на кореспонденцію, огляд та виїмка затриманої кореспонденції від 13.11.2024;

- висновком експерта від 23.01.2025;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 11.11.2024;

- протоколом за результатами проведення візуального спостереження за особою у публічно доступних місцях від 20.09.2024;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій накладення арешту на кореспонденцію, огляд та виїмка затриманої кореспонденції від 10.02.2024;

- протоколами за результатами проведення візуального спостереження за особою у публічно доступних місцях від 30.01.2025;

- висновками експерта від 18.02.2025;

- висновком експерта від 19.02.2025;

- протоколом за результатами проведення візуального спостереження за особою у публічно доступних місцях від 03.02.2025;

- протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 12.11.2024;

- висновком експерта від 08.01.2025;

- протоколами обшуку від 25.02.2025;

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Щодо ризиків на які посилається прокурор.

У поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_4 :

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин злочину;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинення інших кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя враховує, зокрема, суть та характер злочину у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 - ч.2 ст.307 КК України (8 епізодів), що відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, особу підозрюваного: зі слів одруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, має освіту середню спеціальну, є військовослужбовцем, що перебуває в СЗЧ, раніше пререховувався від органів досудового розслідування та суду. Доказів, які б свідчили про стан здоров`я підозрюваного, що унеможливлюють його тримання під вартою в умовах СІЗО слідчому судді не надано.

Щодо наявності ризиків.

Ризик можливості переховування ( п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Так ОСОБА_4 отримавши підозру та виклик до суду для застосування запобіжного заходу залишив місце проживання та переховувався від органу длосудовогорозслідування та суду.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні 8 епізодів збуту наркотичних засобів (ч.2 ст.307 КК України) у разі визнання його винним йому загрожує тривале позбавлення волі від 6 до 10 років ,

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою ( на що також посилався захисник під час розгляду даного клопотання) , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Так , набувши статус підозрюваного ОСОБА_4 без дозволу та без повідомлення органу досудового розслідування змінив місце проживання та його місце знаходження тривалий час було не встановлено

19.03.2025 слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира по справі №296/2094/25 1-кс/296/1041/25 винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

25.03.2025 о 16 год. 30 хв. на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останнього затримано з цього часу він утримується під вартою

Також, підозрюваний ОСОБА_12 є військовослужбовцем Збройних Сил України, а саме солдатом військової частини НОМЕР_1 , проте перебуває в СЗЧ.

Все це в сукупності свідчить про дуже витсокий ризик втечі ОСОБА_4 .

Ризик знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин злочину ( п.2 ч.1 ст.177 КПК України) .

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, дійсно може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі тих, місцезнаходження яких станом на сьогодні може бути не встановленим, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що вчинення кримінальних правопорушень супроводжується залученням певної кількості осіб, які на даний час не встановлені, та засобів маскування (конспірації) незаконної діяльності. Відповідно повне коло осіб, причетних до вчинення злочинів, та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування не виявлено і не вилучено.

Ризик впливу та перешкоджання кримінальному провадженню (п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.)

Слідчий суддя встановив, що на даний час у ході досудового розслідування є потреба у з`ясуванні всіх обставин вчинення вищевказаних злочинів шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, як встановлених так і тих, що встановлюються, і за даних обставин, у разі обрання ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу окрім тримання під вартою, вказаний ризик має вкрай високий ступінь ймовірності.

Крім того, повне коло співучасників органом досудового розслідування достовірно не встановлена. Складність в ідентифікації осіб, співпричетних до вчинення кримінальних правопорушень обумовлена тим, що вищевказані особи діяли у співучасті, використовували засоби конспірації.

Водночас, ознайомившись з матеріалами досудового розслідування в обсязі, доданому до клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_4 може вчиняти реальні спроби спілкуватися із співучасниками, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо, та незаконно впливати на свідків у провадженні. Крім того, підозрюваний може орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінальних правопорушень.

За даних обставин застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, за жодних обставин не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам незаконного впливу на свідків і перешкоджання досудовому розслідуванню іншим чином.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому характер та послідовність вчинення злочинів ОСОБА_4 , у вчиненні яких він наразі обґрунтовано підозрюється (8 епізодів збуту наркотичних засобів), відповідно до зібраних наразі доказів, може свідчити про те, що вчинення даного роду кримінальних правопорушень є основним способом та джерелом його доходів та перебуваючи на волі він може продовжит вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів.

Отже, за результатами розгляду клопотання слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, так як підозра відносно ОСОБА_4 обґрунтована та ризики, що встановлені при обранні запобіжного заходу не зменшилися та існують і надалі та мають високий рівень.

Натомість в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити, оскільки він не здатен запобігти тим ризикам що існують

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Строк досудового розслудування в даному кримінальному провадженні продовжено слідчим суддею 22 травня 2025 року до 25.07 2025 (справа №296/5488/25)

Оскільки строк тримання під вартою не може перевищувати 60 днів то слід визначити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 20.07.2025 року включно.

Відповідно до вимог абзацу 1 ч. 3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті .

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно(ч.5 ст.182 КПК України)

Враховуючи особу підозрюваного, злочини у вчиненні яких його підозрюють, суддя вважає, що розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів не здатен забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому вважає за необхідне визначити заставу заставу у розмірі, який становить 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 908 400 гривень 00 копійок.

Слідчий суддя вважає, що саме такий розмір застави у даному конкретному випадку здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою вважається, що до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом чи прокурором;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 20.07.2025.

Отже за результатами розгляду клопотання слідчий суддя приймає рішення про задоволення клопотання слідчого, погодженого з прокурором.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стром до 20.07.2025 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000277, одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, , МФО 820172 в ДКСУ, м. Київ, з призначенням платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника, що вносить заставу та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу.».

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваної такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом чи прокурором;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 20.07.2025 включно

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на слідчих у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали буде виготовлено та оголошено 26.05.2025 о 16-50 годині.

Суддя ОСОБА_1