УХВАЛА

щодо заяви про самовідвід

23 травня 2025 рокуСправа № 495/2741/25
Номер провадження 1-кс/495/1052/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна, щодо якого вирішується питання накладення арешту адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському заяву слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду клопотання слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про арешт майна, поданого у кримінальному провадженні № 0000564 від 20.04.2025 (справа 495/2741/25),

УСТАНОВИЛА:

Слідча суддя ОСОБА_5 подала заяву про самовідвід від розгляду клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальній справі № 495/2741/25 (номер провадження №1-кс/495/780/2025).

У поданій заяві, покликаючись на норми статей 75, 80-82 КПК України, Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року N 2006/23, суддя обґрунтовує заяву тим, що У ході розгляду даного клопотання, адвокатом ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 22 квітня 2025 року, 02 травня 2025 року, 15 травня 2025 року, 20 травня 2025 року були заявлені заяви про відвід судді ОСОБА_5 , оскільки, на думку адвоката ОСОБА_4 , суддя ОСОБА_5 не є слідчим суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області та, відповідно, не може розглядати вказане клопотання. Вказані заяви про відвід були залишені без розгляду суддями Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

У судовому засіданні 22 травня 2025 року адвокат ОСОБА_4 після роз`яснення головуючим суддею права на заявлення відводу складу суду пояснив, що ним неодноразово були заявлені відводи судді ОСОБА_5 як слідчому судді від розгляду цього клопотання, оскільки він вважає, що суддя ОСОБА_5 не є слідчим суддею та не може розглядати дане клопотання, тобто своє право на заявлення відводу ним було неодноразово реалізовано. Однак, оскільки його заяви були залишені без розгляду, а адвокат ОСОБА_4 вважає, що суддя ОСОБА_5 не може приймати участь у розгляді даного клопотання, заявив клопотання про те, що суддя ОСОБА_5 має заявити собі самовідвід від розгляду даного клопотання. Після технічної перерви адвокату ОСОБА_4 було надано Витяг із Протоколу зборів суддів №9 від 10.12.2024 року, згідно якого було вирішено: «Обрати слідчими суддями Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Клопотання слідчого, прокурора чи адвоката, скарги на дії, рішення чи бездіяльність слідчого, прокурора розподіляти на слідчих суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . У разі відсутності, відводу, неможливості розподілу, тощо розподіляти зазначені клопотання на всіх інших слідчих суддів Білгород Дністровського міськрайонного суду, за виключенням судді ОСОБА_11 . Вказані зміни ввести в дію з 11.12.2024 року». Ознайомившись із вказаним Витягом, адвокат ОСОБА_4 вказав, що наполягає на необхідності заявлення самовідводу суддею ОСОБА_5 , оскільки Згідно вказаного Витягу, у разі відсутності слідчих суддів, клопотання мають бути розподілені на всіх інших слідчих суддів Білгород Дністровського міськрайонного суду, а суддя ОСОБА_5 , згідно цього Витягу, слідчим суддею не обиралась, тобто, не є слідчим суддею, та не може розглядати дане клопотання. Вважає, що розгляд цього клопотання таким складом суду є неправомочним та неправомірним, та наполягає на заявленні самовідводу суддею ОСОБА_5 .

Хоча суд не може погодитися з доводами сторони адвоката ОСОБА_4 щодо клопотання про необхідність заявлення самовідводу, однак, враховуючи те, що адвокатом ОСОБА_4 , вже вп`яте ставиться питання про недовіру судді ОСОБА_5 при розгляді цього клопотання, що вказує на вираження стійкої недовіри вказаному складу суду, а також на те, що у адвоката ОСОБА_4 завідомо склалася позиція та думка про необ`єктивність та упередженість головуючої судді, а отже завідомо майбутнє законне рішення у справі в будь-якому випадку стороною ставиться під сумнів, а також з метою недопущення ще більш тривалого затягування розгляду даного клопотання, з метою щоб у сторін не виникало будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді, а також з метою виключення всіх обставин, які можуть в подальшому викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді при розгляді даного клопотання, а також керуючись ст.ст. 75, 80-82 КПК України

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025 заява про самовідвід слідчої судді ОСОБА_5 передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Судове засідання із розгляду заяви про самовідвід призначене на 23.05.2025.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 щодо задоволення такої заяви заперечив.

Представник власника майна, щодо якого вирішується питання адвокат ОСОБА_4 подану слідчою суддею ОСОБА_5 заяву про самовідвід підтримав та просив таку задовольнити. Зазначив, що він дійсно заявляв їй відводи від розгляду клопотання про накладення арешту на майно, оскільки вважає, що суддя ОСОБА_5 не має права розглядати таке клопотання, проте, на жаль, такі залишилися без задоволення суддями, які розглядали відповідні клопотання.

Суддя ОСОБА_5 повідомлена про місце, час і дату розгляду її заяви про самовідвід. У судове засідання не прибула. Беручи до уваги те, що суддя повідомлена належним чином про час та місце розгляду заяви про самовідвід, у судове засідання не з`явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не подала, вважаю можливим провести розгляд без участі судді, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дослідивши подану заяву про самовідвід, перевіривши зазначені в заяві обставини, установлено таке.

Як установлено з матеріалів справи №495/2741/25 (номер провадження 1-кс/495/780/25), 21.04.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання слідчому судді про арешт майна, подане слідчим СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Вказане клопотання передане на розгляд слідчому судді ОСОБА_5 на підставі протоколу від 21.04.2025.

Представник власника майна, щодо якого вирішується питання накладення арешту адвокат ОСОБА_4 дійсно кілька разів поспіль заявляв відвід слідчій судді ОСОБА_5 : 22.04.2025, 02.05.2025, 15.05.2025 та 20.05.2025 і такі заяви були залишені без розгляду суддями Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Вирішуючи заяву про самовідвід в межах викладених у ній обставин, суд керується таким.

Кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК).

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду (пункт 18 частини першої статті 3 КПК).

Відвід судді є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь. Такі обставини визначені у статті 75 КПК і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвід (частина перша статті 80 КПК)

Стаття 75 КПК України визначає обставини, що виключають участь слідчого судді, судді у кримінальному провадженні. Так слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частинами 1, 2, 3 ст. 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

У пунктах 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 р. наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Дослідивши матеріали даного провадження, необхідно дійти висновку про недоведеність наявності обставин щодо упередженості і необ`єктивності слідчого судді ОСОБА_5 , а отже відсутність підстав для задоволення її заяви про самовідвід на підставі пункту 4 частини першої статті 75 КПК.

Так, суддя у заяві про самовідвід вказує на те, що адвокат ОСОБА_4 наполягає на необхідності заявлення самовідводу суддею ОСОБА_5 і хоча суддя не може погодитися з доводами сторони адвоката ОСОБА_4 щодо клопотання про необхідність заявлення самовідводу, однак, враховуючи те, що адвокатом ОСОБА_4 вже вп`яте ставиться питання про недовіру судді ОСОБА_5 при розгляді цього клопотання, наведене вказує на вираження стійкої недовіри вказаному складу суду.

Разом з тим, як роз`яснено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.08.2019 (Провадження № 11-312сап19) суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі (стаття 15 Кодексу суддівської етики).

Тобто підставою відводу має бути саме про наявність упередженості з боку судді до одного з учасників, а суддя ОСОБА_5 вказує на відсутність такої. Оскільки безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, то упереджене ставлення однієї зі сторін (у даному випадку представника власника майна, щодо якого вирішується питання накладення арешту адвоката ОСОБА_4 щодо судді ОСОБА_5 , що вилилося у п`ять заявлених ним відводів) не може слугувати підставою для самовідводу судді.

До заяви про самовідвід не додано доказів, які могли б свідчити про особисту зацікавленість судді в результатах розгляду справи чи інші підстави, які б свідчили про можливу упередженість і необ`єктивність судді.

Таким чином, оскільки заява не містить обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді та можуть бути підставою для відводу на підставі пункт 4 частини першої статті 75 КПК України, вважаю, що у задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.

Керуючись статтями 35, 75, 77, 81, 82, 132, 170-174 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви слідчого судді Бідгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду клопотання слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про арешт майна, поданого у кримінальному провадженні № 0000564 від 20.04.2025 (справа 495/2741/25) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали: 23.05.2025 о 13.15 год.

Суддя ОСОБА_12