Провадження № 1-кп/748/117/25
Єдиний унікальний № справи 748/4161/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001512 від 02 вересня 2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Котельва Котелевського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з чим на території України почав діяти воєнний стан.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16 квітня 2024 року № 107 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 курсант навчального взводу навчальної роти ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

У свою чергу, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 курсант навчального взводу навчальної роти ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 27 травня 2024 року близько 08 год. 00 хв. в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначене в АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 02 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 0001396 від 30 серпня 2024 року за ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 304 КК України до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення місця служби, що було визначено в АДРЕСА_2 , обов`язки військової, служби у період часу з 08 год. 00 хв. 27 травня 2024 року по 01 вересня 2024 року не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, зазначивши, до не досяг віку 25 років, добровільної згоди на мобілізацію не надавав, контракту на проходження військової служби не укладав, тому вважає, що його мобілізація проведена незаконно, а тому він не підлягає кримінальній відповідальності. Зазначив, що його примусово мобілізували, для проходження військової служби він направлений до вч НОМЕР_1 , де він протягом всього періоду військової підготовки намагався з`ясувати законність його мобілізації. Не заперечував, що дійсно з 08 год. 00 хв. 27 травня 2024 року самовільно залишив місце службита до 01 вересня 2024 року без поважних причин не з`являвся на службу до військової частини НОМЕР_1 та не виконував обов`язки військової служби, оскільки вважає його мобілізацію незаконною.

Свідок ОСОБА_7 - командир 4 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , зазначив, що обвинувачений проходив службу у його навчальній роті. За час проходження служби у ОСОБА_3 було безліч нарікань щодо його незаконної мобілізації, щодо благоустрою наметового містечка, щодо залучення до господарських робіт, неодноразово провокував бійки, шахрайським шляхом заволодівав грошима інших військовослужбовців. Рапортів з приводу незаконної мобілізації від нього не надходило. Під командуванням ОСОБА_7 ОСОБА_3 був більше місяця, закінчив базову підготовку, отримав відповідний сертифікат. 27 травня 2024 року ОСОБА_3 самовільно залишив військову частину під час проведення господарських робіт.

Свідок ОСОБА_8 суду надав показання, що також був курсантом 4 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_3 . ОСОБА_3 постійно скаржився, що його незаконно мобілізували. Спочатку ОСОБА_3 поводив себе так, як і інші курсанти, а згодом почав влаштовувати сварки, обдурював курсантів, збирав гроші на придбання певних товарів і не купував їх, не хотів виконувати господарські роботи. Обвинувачений самовільно залишив військову частину 27 травня 2024 року коли курсанти були на господарських роботах, будували літній душ, а на шикуванні виявили відсутність ОСОБА_3 .

Аналогічні показання у судовому засіданні надав свідок ОСОБА_9 .

Незважаючи на невинання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, його вина у скоєнні цього кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою:

- повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13 січня 2025 року, згідно якого ОСОБА_3 був переведений 06 січня 2022 року з категорії призовників на військовий облік військовозобов`язаних за рішенням призовної комісії (витяг з протоколу №10 від 29.10.2021). Відповідно до ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_3 , як військовозобов`язаний станом на 16 квітня 2024 року підлягав призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до протоколу №10 від 29.10.2021 року ОСОБА_3 за рішенням призивної комісії визнаний непридатним до військової служби у мирний час за ст. 78Б гр.1 додатку 1 Положення " Про ВЛЕ в ЗСУ України" Згідно абз 2 ч.1 ст. 18, абз 8 п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ " Про військовий обов`язок і військову службу" - 2006 року та звільнений від призову на строкову військову службу та взятий на військовий облік військовозобов`язаних.( а.с. 101 -102, 105)

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) № 107 від 16 квітня 2024 року, відповідно до якого солдат ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_5 на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 із 16 квітня 2024 року. (а.с.104-105).

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 107 від 16 квітня 2024 року, відповідно якого солдат військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_3 , є таким, що прибув з 16 квітня 2024 року та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всіі види забезпечення та призначено на посаду курсанта навчального взводу 4 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, солдат. ( а.с. 92)

- рапортом командира 4 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 від 28 травня 2024 року, відповідно до якого солдат ОСОБА_3 , курсант 1 навчального взводу 4 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 був відсутній на ранковому шикуванні 27 травня 2024 року, пошуки результатів не дали, на телефоні дзвінки не відповідав. Солдат ОСОБА_3 вважається таким, що самовільно залишив частину без зброї та військового спорядження (а.с.80).

- Актом службового розслідування № 3943 від 26 липня 2024 року та Наказом т.в.о командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 480 від 26 липня 2024 року, вважається підтвердженим факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 . Військовослужбовець відсутній на службі з 27 травня 2024 року по теперішній час.

На підставі статті 48 розділу II, статті 55 розділу III на солдата ОСОБА_3 , курсанта 1 навчального взводу 4 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 накладено дисциплінарне стягнення " ОСОБА_11 " (а.с.83-90).

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 107 від 16 квітня 2024 року, відповідно якого солдат військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_3 , курсант навчального взводу 4 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки особовий склад військовослужбовців, вважається таким, що самовільно залишив частину з 27 травня 2024 року (а.с.93).

Таким чином зібрані та долучені до матеріалів кримінального провадження, а також досліджені в судовому засіданні письмові докази, є такими, що відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України, та такими, що підтверджують обставини, що мають значення для даного кримінального провадження, отримані у порядку, встановленому кримінальним процесуальним кодексом, а отже є належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні та такими, що доводять в сукупності вину ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За ч.5 ст. 407 КК України відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань. Громадяни України, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які раніше не проходили військову службу в Збройних Силах України, інших військових формуваннях, проходять курс базової загальновійськової підготовки тривалістю не менше ніж один місяць.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч.5 ст. 4 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Відповідно до положень ч.2 ст. 15 ЗУ « Про військовий обов`язок та військову службу» Громадяни України, які перебувають на військовому обліку призовників, у добровільному порядку можуть бути прийняті на військову службу за контрактом на умовах, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, та в порядку, визначеному положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Отже, з аналізу зазначених нормативних актів вбачається, що під час воєнного стану призов за мобілізацією у даному випадку здійснюється лише військовозобов`язаних, тобто тих, хто перебуває у запасі. У добровільному порядку до досягнення 25 років контракт на військову службу можуть укласти особи з числа призовників.

За рішенням призивної комісії ОСОБА_3 визнаний непридатним до військової служби у мирний час та звільнений від призову на строкову військову службу, при цьому взятий на військовий облік військовозобов`язаних. Таким чином ОСОБА_3 зазначеним вище рішенням призивної комісії переведений з категорії призовників у категорію військовозобов`язаних. А відтак, відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» як військовозобов`язаний станом на 16 квітня 2024 року підлягав призову на військову службу під час мобілізації.

Сам обвинувачений у судовому засіданні підтвердив, що самовільно без будь- якого дозволу військових командирів залишив військову частину НОМЕР_1 з 27 травня 2024 року, оскільки вважав себе незаконно мобілізованим та наміру повернення до військової частини для проходження військової служби не мав.

Допитані судом свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у судовому засіданні підтвердили факт самовільного залишення військової частини ОСОБА_3 з 27 травня 2024 року.

Таким чином, на підставі досліджених судом доказів та наведених доводів вина обвинуваченого ОСОБА_3 у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, повністю доведена у судовому засіданні, дії ОСОБА_3 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання і враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків), враховує дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого. ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується негативно, вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав. Отож, вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому суд враховує вік обвинуваченого, стан здоров`я, характеристику за місцем проходження військової служби, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин та вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання на думку суду відповідатиме загальним засадам призначення покарання, тяжкості скоєного та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу у даному кримінальному провадженні не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає. Строк покарання обвинуваченому слід рахувати з дня проголошення вироку суду, зарахувавши у строк покарання перебування ОСОБА_3 під вартою з 02 вересня 2024 року по 29 квітня 2025 року( включно) ( а.с. 132, 159-160).

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за це кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з дня проголошення вироку суду, зарахувавши у строк покарання перебування ОСОБА_3 під вартою з 02 вересня 2024 року по 29 квітня 2025 року.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою у той же строк з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1