Справа №295/8695/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0006154 від 25.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

В клопотанні слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 16.01.2025 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого направлений для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №17 від 16.01.2025 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта навчального взводу 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на усі види забезпечення, та цього ж дня ОСОБА_4 посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

15.04.2025 Указом Президента України №235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 09.05.2025 строком на 90 діб, який затверджено Законом України №4356-IX від 16.04.2025 та набув чинності.

Тобто, воєнний стан в України введено із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який станом на 25.06.2025 припинено або скасовано не було.

Відповідно до наказу №7416 від 23.06.2025 «Про організацію та проведення стрільб, забезпечення виконання вимог безпеки» т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 , 25.06.2025 на навчальній матеріально-технічній базі військової частини НОМЕР_2 керівнику стрільби провести заняття з вогневої підготовки з особовим складом 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Заняття провести з практичним виконанням підготовчих вправ стрільб №21, №29, №16, №23, №30, №22, №28, навчальної вправи з метання бойової (кумулятивної) гранати КС 5.16.1.1, з використанням засобів імітації та страйкбольного обладнання вдень. Час проведення занять з особовим складом 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 з 08 год. 15 хв. до 18 год. 30 хв. 25.06.2025.

Особовому складу курсантів 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , який залучається до проведення занять з вогневої підготовки з практичним виконанням вправ стрільб відповідно до списку особового складу курсантів 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , серед яких солдат ОСОБА_4 : в день занять з вогневої підготовки отримати зброю по команді у визначений час; висунутися визначеним маршрутом (пішим порядком або автомобільним транспортом) на визначене місце проведення стрільби (територія військової частини НОМЕР_2 ); здійснити практичне виконання підготовчих вправ стрільб №21, №29, №16, №23, №30, №22, №28, навчальної вправи з метання бойової (кумулятивної) гранати КС 5.16.1.1, з використанням засобів імітації та страйкбольного обладнання згідно плану проведення занять; після виконання вправ стрільб доповісти командиру підрозділу.

На виконання вимог наказу №7416 від 23.06.2025, начальником штабу - заступником командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_9 у додатку до вказаного наказу визначено список особового складу військовослужбовців - курсантів 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , які залучені для проведення занять з вогневої підготовки 25.06.2025.

Після чого, близько 07 год 30 хв 25.06.2025 на шикуванні особового складу на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 командиром 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_10 доведено, шляхом його оголошення, присутньому особовому складу, зокрема військовослужбовцю ОСОБА_4 наказ №7416 від 23.06.2025.

Однак, військовослужбовець за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи згідно ст.ст. 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підлеглим за посадою та військовим званням по відношенню до командира 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_10 та т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_11 , близько 07 год. 30 хв. 25.06.2025 перебуваючи на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану, діючи умисно, не маючи поважних причин для невиконання обов`язків військової служби, відкрито відмовився виконувати наказу №7416 від 23.06.2025 «Про організацію та проведення стрільб, забезпечення виконання вимог безпеки» т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_11 , не виконав вказаний наказ, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 він зобов`язаний у складі військовослужбовців 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 прийняти участь у заняттях з вогневої підготовки з практичним виконанням вправ стрільб, а саме: в день занять з вогневої підготовки отримати зброю по команді у визначений час; висунутися визначеним маршрутом (пішим порядком або автомобільним транспортом) на визначене місце проведення стрільби (територія військової частини НОМЕР_2 ); здійснити практичне виконання підготовчих вправ стрільб №21, №29, №16, №23, №30, №22, №28, навчальної вправи з метання бойової (кумулятивної) гранати КС 5.16.1.1, з використанням засобів імітації та страйкбольного обладнання згідно плану проведення занять; після виконання вправ стрільб доповісти командиру підрозділу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_12 щодо відкритої відмови 25.06.2025 від виконання наказу №7416 від 23.06.2025 військовослужбовцем за мобілізацією ОСОБА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_13 щодо відкритої відмови 25.06.2025 від виконання наказу №7416 від 23.06.2025 військовослужбовцем за мобілізацією ОСОБА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 щодо відкритої відмови 25.06.2025 від виконання наказу №7416 від 23.06.2025 військовослужбовцем за мобілізацією ОСОБА_4 ;

- завіреною копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №17 від 16.01.2025 про призначення військовослужбовця ОСОБА_4 на посаду курсанта навчального взводу 2 навчальної роти 1 навчального батальйону;

- завіреною копіює витягу з наказу №7416 від 23.06.2025 командира військової частина НОМЕР_1 «Про організацію та проведення стрільб, забезпечення виконання вимог безпеки»;

- завіреною копією додатку до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №7416 від 23.06.2025 командира військової частина НОМЕР_1 «Про організацію та проведення стрільб, забезпечення виконання вимог безпеки» зі списком особового складу курсантів 2 навчальної роти НОМЕР_4 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 ;

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення військової частини НОМЕР_1 №812/26155 від 25.06.2025 солдатом ОСОБА_4 ;

- доповіддю т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 №812/26122 від 25.06.2025 за фактом вчинення солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України;

- завіреною копію довідки ВЛК від 15.01.2025 за №149, якою солдата ОСОБА_4 визнано придатним до військової служби;

- копією медичної характеристики військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої за час військової служби солдат ОСОБА_4 за медичною допомогою не звертався та стаціонарно не лікувався.

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що існує реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком до десяти років.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні за фактом непокори та інших свідків, що не допитані у кримінальних провадженнях, з метою зміни останніми показів на досудовому розслідуванні або їх зміни під час судового розгляду.

За таких обставин, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе спілкуватись з свідками у кримінальному провадженні та схиляти свідків до зміни показань у кримінальному провадженні.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що військовослужбовець ОСОБА_4 кілька разів вчинив непокору виконати накази командира військової частини НОМЕР_1 , що підриває дисципліну у Збройних Силах України, створює враження безкарності, що є неприпустимим під час воєнного стану в Україні.

Крім того, вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 07.06.2024 (справа Ле211/7210/23) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що мобілізований незаконно, не мав наміру самовільно залишити військову частину.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому перебувають матеріали кримінального провадження №0006154 від 25.06.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

25.06.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України на території наметового табору місця тимчасової дислокації 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

26.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 (ч. 1 ст. 183 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Частина 4 ст. 402 КК України встановлює відповідальність за непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, яка вчинена в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці та карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Згідно з усталеною судовою практикою, яка обґрунтовується рішеннями Європейського суду з прав людини (у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 та у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Саме з огляду на таке розуміння обґрунтованості підозри слідчий суддя вирішуває це клопотання, та дійшов висновку про те, що описана у клопотанні фабула, в сукупності з наданими прокурором та слідчим поясненнями та матеріалами кримінального провадження, свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Однак слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішував тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначив, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в сукупності такі документи вказують на те, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, на які він посилається в клопотанні, а саме - ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, ризики, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно статті 178 КПК України слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_3 , громадянин України. ОСОБА_4 , раніше судимий Довгинцівським районниим судом міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 07.06.2024 (справа №211/7210/23) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тобто тримання під вартою.

Враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Крім того, зважаючи на наявність зазначених вище ризиків та те, що на даний час не проведено всіх слідчих дій з метою отримання належних та допустимих доказів, слідчий суддя вважає ці обставини такими, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Водночас, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя визначає заставу в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, в розмірі у виді двадцяяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 60560, 00гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира.

На переконання слідчого судді саме така сума застави за встановлених фактичних обставин зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку у разі її внесення, бути достатнім стримуючим фактором для запобігання ризиків, доведених прокурором.

У разі звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст.176 - 178, 182-183, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави у двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), у строк дії ухвали на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира, одержувач: ТУ ДСА України в Житомирській області, код: 26278626, розрахунковий рахунок: UA0000277, банк: ДКСУ м. Київ.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;

- не відлучатися з військової частини НОМЕР_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави вважати з моменту внесення застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Строк дії ухвали встановити до 20 серпня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1