Номер провадження 11-кп/816/539/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його
УХВАЛА

Іменем України

23 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Суми кримінальне провадження № 592/18561/24 за апеляційною скаргою прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.11.2024 про приведення вироку у відповідність з законом,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_8 від призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2024 покарання за ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком на 5 років. Вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2024 за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді 1 року обмеження волі, зарахувавши строк відбування покарання з моменту затримання, а саме з 01.10.2024 до дня набуття рішенням суду законної сили. При цьому, посилається на те, що призначаючи покарання у виді 6 місяців позбавлення волі Ковпаківський районний суд м. Суми всупереч вимог ст. 65 КК призначив більш суворе покарання, ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 309 КК, оскільки після декриміналізації покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2024 норми ст. 71 КК перестали діяти.

18.11.2024 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла заява засудженого ОСОБА_8 , який просив вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області відносно нього привести у відповідність до чинних змін у законодавстві відносно ст. 185 КК згідно Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.11.2024 заяву засудженого про приведення у відповідність вироку задоволено частково, ОСОБА_8 звільнено від призначеного за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2024 покарання за ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком 5 років, які йому були призначені на підставі ст. 71 КК як повністю приєднана невідбута частина покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2024. Постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2024 за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді 6 місяців позбавлення волі, початок строку відбування покарання засудженому рахувати з моменту його затримання, а саме з 01.10.2024.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи засудженого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Для здійснення цього завдання КК визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (ст. 1 КК), а законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Закони України про кримінальну відповідальність, прийняті після набрання чинності КК, включаються до нього після набрання ними чинності. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК (ч. 1-3 ст. 3 КК).

Відповідно ч. 1 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК).

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2024 ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, і йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75, 76 КК звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком та покладенням відповідних обов`язків. Цей вирок набрав законної сили 16.05.2024.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області 29.08.2024 ОСОБА_8 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, і йому призначене покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 71 КК, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання 5 років позбавлення волі за вироком Конотопського міськрайонного суду від 16.04.2024 до призначеного покарання, призначене остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Даний вирок набрав законної сили 30.09.2024.

Ухвалюючи рішення про необхідність звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку.

Разом з тим, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, зазначивши вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2024 за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді 6 місяців позбавлення волі, так як санкція даної статті взагалі не передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ж вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2024 ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК було призначене покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, а не 6 місяців позбавлення волі.

Таким чином, зазначивши про покарання ОСОБА_8 у виді 6 місяців позбавлення волі, суд першої інстанції ухвалив незаконне судове рішення, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та фактично визначив засудженому більш суворе покарання, ніж передбачено санкцією статті.

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення (ст. 370 КПК), а неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції (п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК). При цьому неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягав застосуванню (п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувати судове рішення та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву засудженого ОСОБА_8 про приведення у відповідність закону вироку суду відносно нього.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.11.2024 відносно ОСОБА_10 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу.

Заяву засудженого ОСОБА_10 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_10 від призначеного йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_10 вважати засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до призначеного судом першої інстанції покарання у виді одного року обмеження волі.

Зарахувати ОСОБА_11 в строк відбування покарання час знаходження його під вартою з 01.10.2024 з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі згідно ст. 72 КК України.

Вважати ОСОБА_10 таким, що відбув призначене йому покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2024 у виді одного року обмеження волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4