Справа № 539/1951/20
Провадження № 1-кс/539/452/2025
УХВАЛА
17 липня 2025 року м. Лубни
16.06.2025 слідчою СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у визнанні ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.07.2025 вищевказану постанову слідчої було скасовано та зобов`язано останню повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 11.06.2025.
З даною постановою скаржник не погоджується, вважає її такою, що порушує права товариства, як сторони котрій було завдано матеріальних, а саме майнових збитків (шкоди) та чиї законні інтереси та права було порушено.
У судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав на їх задоволенні наполягає.
Слідча СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечує.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника та слідчої, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
У межах цього кримінального провадження 11.06.2025 керівник ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» ОСОБА_3 направив заяву до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про визнання ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» потерпілим: від дій громадян ОСОБА_6 ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , за ознаками ч.5 ст.191 та ч.3 ст.382 КК України; від дій громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , за ознаками імовірного порушення ч.3 ст.358 КК України.
16.06.2025 слідчою СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні було винесено постанову про відмову у визнанні ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» потерпілим, яка мотивована тим, що на час укладення договорів купівлі-продажу керівником ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» був ОСОБА_6 , який діяв на підставі прийнятого рішення за результатами зборів засновників ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.07.2025 вищевказану постанову слідчої було скасовано та зобов`язано останню повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 11.06.2025 оскільки слідчау своїй постанові про відмову у визнанні потерпілим мала послатися на докази, зібрані у ході досудового розслідування, які доводять, що зазначеними у заяві ОСОБА_3 діями, товариству шкоди не заподіяно.
07.07.2025 за результатами повторного розгляду поданої скаржником 11.06.2025 заяви, слідчою СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області було винесено постанову, якою відмовлено у визнанні ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» потерпілим у кримінальному проваджені.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У судовому засіданні скаржник вказує , що слідчою при винесенні постанови не враховано той факт, що засновники ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 затверджуючи протоколом зборів засновників товариства №6 від 07.12.2017 рішення про продаж майна товариства, не тільки проігнорували рішення суду, але і розпорядилися майновою часткою обсягом 30% яка підлягала виділу на його користь, як спадкоємця. Таким чином у результаті цих дій ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» втратило можливість виконати зобов`язання перед спадкоємцем. Крім того слідча ігнорує факт ненадходження кошів за купівлю майна від покупців, а також їх не оприбуткування на банківські рахунки, що свідчить про втрату ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» всього майна через імовірну підробку документів а саме касових ордерів про сплату за майно. Слідча ОСОБА_4 ігноруючи зазначені обставини, корті їй були достеменно відомі, а також не вживши заходів для ознайомлення з відомостями по рахунках товариства у котрих відсутні кошти від продажу майна, винісши оскаржувану постанову фактично унеможливила для ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» можливість відстояти свої законні, порушені права та інтереси.
В зв`язку з цим скаржник вбачає ознаки вчинених кримінальних порушень за ч.5 ст.191 КК України, ч.2 ст.384 КК України, ч.4 ст.190 КК України, ч.4 ст.185 КК України
Статтею 2 КПК визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Крім того, кримінальним процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладається на слідчого суддю.
Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.
Відповідно до ст. 25 КПК слідчий зобов`язаний у межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування, зокрема в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Статтею 7 КПК передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК.
Так, частиною 1 статті 9 КПК на слідчого під час кримінального провадження покладений обов`язок неухильного дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Рішення слідчого у відповідності до вимог ч. 3 ст. 110 КПК приймається у формі постанови.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК постанова слідчого має містити, зокрема, відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, обґрунтування та посилання на положення КПК.

Таким чином, враховуючи викладене, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

У той же час, постанова слідчої від 07.07.2025 про відмову у визнанні ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» потерпілим у кримінальному провадженні №0001259 зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Статтею 92 КПК обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на прокурора та слідчого.

Як вбачається з матеріалів скарги, керівник товариства ОСОБА_3 у своїй заяві про вчинення кримінальних правопорушень зазначив відомості про заподіяння товариству шкоди внаслідок протиправних дій засновники ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Відповідно до вимог п. 2 ст. 54 КПК права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

У силу ч. 2 ст. 55 КПК особою, яка прийняла заяву про визнання певного суб`єкта потерпілим у кримінальному провадженні, має бути вручена останньому пам`ятка про права та обов`язки потерпілого.

Отже, враховуючи зазначене вище, слідча у своїй постанові про відмову у визнанні потерпілим має послатися на докази, зібрані у ході досудового розслідування, які доводять, що зазначеними у заяві ОСОБА_3 діями, товариству шкоди не заподіяно.

Слідчим суддею встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови про відмову у визнанні потерпілим від 07.07.2025 слідчою не надано відповіді на поставлене заявником питання щодо наявності ознак кримінального правопорушення за ч.5 ст.191 КК України, тобто останньою не виконано вимоги ухвали слідчого судді від 02.07.2025.

Також постанова не містить висновків щодо посилання скаржника на викрадення коштів товариства, в зв`язку з цим наявності ознак кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України.

З огляду на викладені вище обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчої про відмову у визнанні ТОВ «Укр-Агро-Груп» потерпілим в цій частині є передчасною, тому підлягає скасуванню.

Разом із тим, в судовому засіданні скаржник не зміг обґрунтувати, що на його думку свідчить про вчинення кримінальних правопорушень за ч.2 ст.384 КК України, ч.4 ст.190 КК України та яким чином в зв`язку з зазначеними обставинами порушуються права ТОВ «Укр-Агро-Груп».

З урахуванням цього, слідчий суддя приходить до висновку, що відмова слідчої у визнанні ТОВ «Укр-Агро-Груп» потерпілим в цій частині є обґрунтованою.

Вирішуючи питання щодо винесення окремої ухвали про притягнення слідчої ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з порушення нею приписів ст.55 КПК України, слідчий суддя звертає увагу, що статтею 307 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може ухвалити за наслідками розгляду скарги.

Водночас, зазначений перелік не передбачає рішення слідчого судді щодо притягнення слідчого до дисциплінарної відповідальності.

Наведене у своїй сукупності приводить слідчого суддю до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 55, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-АГРО-ГРУП» ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 07.07.2025 про відмову у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження №0001259 - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчої СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 07.07.2025 про відмову у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження №0001259.

Зобов`язати слідчу СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 11.06.2025.

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1