Справа № 587/1118/25
Номер провадження 1-кп/950/168/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження №0002309 від 11.02.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Побочіївка, Чернігівської області, громадянина України, що проживає - АДРЕСА_1 , військовослужбовця, освіта середня, не одруженого, судимого:

-09.11.2011 вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області по ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком два роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку - 1 рік;

-05.04.2012 вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області по ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком три роки один місяць;

-12.06.2012 вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області по ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців; 02.07.2015 року умовно-достроково звільненого від відбування покарання на невідбуту частину покарання строком чотири місяці двадцять три дні;

-18.02.2016 вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області по ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років два місяці;

-22.03.2016 вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області по ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років три місяці;

-14.06.2016 вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області по ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років шість місяців,

-11.11.2021 вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області по ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту;

-08.12.2021 вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області по ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком три роки,

-24.06.2024 ухвалою Уманського міськрайонний суду Черкаської області звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 17.01.2022 року по ст.ст. 185 ч.2, 395 КК України, для проходження військової служби за контрактом, не відбута частина покарання один рік сім місяців сімнадцять днів позбавлення волі.

-по ч. 5 ст. 407 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.06.2024 (справа № 705/3639/24 провадження № 1-в /705/244/24), розглянуто подання Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військово служби: за контрактом, згідно ст. 81-1 КК України, та встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, згідно вказаної ухвали суду, визнано наявність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання та для проходження військової служби за контрактом, визначених ст. 81-1КК України та Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо запровадження інституту умовно-дострокового звільнення осіб від відбування покарання для безпосередньої їх участі в обороні країни, захисті її незалежності та територіальної цілісності» від 08.05.2024 № 3687-ІХ та звільнено умовно-достроково засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

02.07.2024 ОСОБА_3 на добровільній основі уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу до закінчення особливого періоду.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.07.2024 року за №174 солдата ОСОБА_3 , який прибув після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для подальшого проходження військової служби за контрактом з ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду гранатометника 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_2 зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 01.10.2024, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. І, 2, 24 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу, ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен знаходитись за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового незаконного ухилення від її проходження, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності територіальної цілісності України, а саме 01.10.2024 року о 19:00 год, самовільно залишив місце служби - тимчасове місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та у подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього.

10.01.2025 о 15:00 год. солдат ОСОБА_3 , самостійно прибув у розташування штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_3 , чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Так, солдат ОСОБА_3 з 19:00 год. 01.10.2024 по 15:00 год. 10.01.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 по ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю і пояснив, що він у жовтні 2024 року поїхав з с. Межиріч Сумського району Сумської області до м. Лебедина, до лікарні, але потім поїхав додому. Повернувся до військової частини у січня 2025 року. Наразі бажання продовжити службу не має, можливо потім під час відбуття покарання. Контракт підписував добровільно.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході досудового розслідування, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_3 суд вважає за необхідне кваліфікувати по ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який по місцю проходження служби характеризується негативно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання своєї вини, сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Враховуючи всі ці обставини суд приходить до висновку, що його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без призначення покарання у вигляді позбавлення волі та без реального відбування покарання. У зв`язку із чим суд приходить до висновку, що немає правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статей 69, 75 КК України, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 міру покарання у вигляді позбавлення волі, на переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, оскільки ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.06.2024 від 24 червня 2024 року ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 17.01.2022 року за ст.ст. 185 ч.2, 395 КК України, для проходження військової служби за контрактом, згідно ст. 81-1 КК України, та встановлено адміністративний нагляд, невідбута частина основного покарання у виді позбавлення волі строком один рік сім місяців позбавлення волі, а інкримінований йому злочин вчинив у період умовно-дострокового звільнення, тому суд остаточно призначає обвинуваченому покарання відповідно до ч.1 ст. 71, ч. 3 ст. 81-1КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу судом оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 3) відсутність міцних соціальних зав`язків.

З інформації, що міститься в матеріалах справи встановлено, що стосовно ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

До набрання вироком законної сили існує обґрунтована ймовірність переховування обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі. Такий ризик відповідно до п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, є реальним та доволі високим з огляду на ухвалення судом обвинувального вироку відносно обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даний час не зможе запобігти ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 суд вважає за необхідне рахувати з моменту фактичного затримання 20 лютого 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 17 січня 2022 року, яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком три роки сім місяців у виді шести місяців позбавлення волі, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання 20 лютого 2025 року.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копії вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя: ОСОБА_6