Справа № 308/3750/15-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/221/20, за апеляційними скаргами прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2018.

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , із середньо спеціальною освітою, одружений, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючий, судимий: вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2010 за ч. 1 ст. 187 КК України до 03 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 (один) рік; вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2012 за ч. 2, 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70, 71 КК України до 03 (трьох) років 06 (шість) місяців позбавлення волі, засуджений:

- за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 07 (сім) років 01 (одним) місяць з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838 VIII від 26.11.2015I) зараховано період попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 13.02.2015 по 25.08.2016 включно у строк призначеного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , із середньою освітою, непрацюючий, судимий: вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2015 за ч. 2, 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 01 (один) місяць, засуджений:

- за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 07 (сім) років 08 (вісім) місяців з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2015 більш суворим, що призначено за даним вироком, ОСОБА_12 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 07 (сім) років 08 (вісім) місяців з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

-2-

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015), зараховано період попереднього ув`язнення ОСОБА_12 з 13.02.2015 по день набрання вироком законної сили включно, у строк призначеного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 ухвалено рахувати з дня його затримання 13.02.2015.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Речові докази: грошові кошти в сумі 890 грн, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_13 , повернуто останній; спортивну куртку жовтого кольору, кепку сірого кольору, які упаковано в спец пакет експертної служби МВС № 2141124, та шкіряні рукавички коричневого кольору, які упаковано в спец пакет експертної служби МВС № 1842681, що вилучені у ОСОБА_12 , і які зберігаються у камері зберігання речових доказів Ужгородського МВ, повернуто останньому; шапку темного кольору, куртку темного кольору, які упаковано в спец пакет експертної служби МВС № 3241108, що вилучені у ОСОБА_9 , повернуто останньому; п`ять відео файлів, які відкопійовано на диск «VIDEX MAMBA», «DVD-R», 16х DATA/VIDEO 4/7 GB/120 min та номером L120431203:54, що упаковані в паперовий конверт, а також відео файл запису проведення слідчого експерименту в кількості 2 файли, файл № 1 «HDV 0575» згідно властивостей, обсяг зайнятий інформацією файлу складає 144 МВ, та № 2 «HDV 0575» згідно властивостей, обсяг зайнятий інформацією файлу складає 513 МВ, відкопійовані на односторонній оптичний диск «VIDEX MAMBA», «DVD-R», 16х DATA/VIDEO 4/7 GB/120 min, який упаковано в паперовий конверт білого кольору - залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження; ніж з руків`ям чорного кольору із сірими вставками, запахові сліди, відібрані з лівої та правої рукавичок на стерильних марлевих серветках, взірці крові відібрані у ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на відрізки стерильної марлевої серветки, що упаковані у чашки «петрі» знищено.

Процесуальні витрати, вартість проведених експертиз у розмірі 1012,77 грн стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави. Процесуальні витрати, вартість проведених експертиз у розмірі 1012,77 грн. - стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави.

Згідно вироку ОСОБА_9 та ОСОБА_12 визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

13.02.2015 близько 23 год 30 хв ОСОБА_12 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , який раніше вчинив розбій, тобто заздалегідь усно домовившись про вчинення злочину, обидва перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи узгоджено, зі спільним умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, взявши із собою за місцем проживання ОСОБА_9 ніж господарського призначення, зайшли до приміщення магазину АВС «Бонжур», який розташований по вул. Собранецькій, б/н в м. Ужгороді, де ОСОБА_12 з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_13 , погрожував вказаним ножем, який вийняв з правої кишені куртки після того, як зайшли до магазину. Далі, ОСОБА_12 погрожуючи ОСОБА_13 приставленим до її тіла ножем, висловив їй вимогу щодо передачі йому грошей з каси даного магазину. У подальшому, потерпіла ОСОБА_13 злякавшись повідомила та показала ОСОБА_12 , де зберігаються гроші, після чого останній відкрито заволодів грошима в розмірі 890 грн. При цьому ОСОБА_9 , перебуваючи також у приміщенні зазначеного магазину та розмістившись біля виходу з нього, спостерігав за тим щоб у цей час ніхто із сторонніх не заходив у магазин, при цьому бажаючи знищити свої відбитки рук із руків`я дверей магазину витер їх рукавом

-3-

свого одягу, та скориставшись тим, що ОСОБА_12 , вимагаючи гроші з каси, погрожував ОСОБА_13 насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, відкрито заволодів із прилавка даного магазину пляшкою коньяку марки «Шустов» ємністю 0,5 л, та разом із ОСОБА_12 покинули місце вчинення злочину.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду від 15.11.2018 скасувати та закрити провадження в частині обвинувачення ОСОБА_9 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій та доведеність вини обвинувачених, вказує на незаконність вироку суду від 15.11.2018 в частині призначеного ОСОБА_9 покарання, який просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним за ч. 2 ст. 187 КК України та призначити ОСОБА_9 покарання у виді 09 (дев`яти) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

09.09.2025 захисник-адвокат ОСОБА_6 за погодженням з обвинуваченим ОСОБА_9 подав до апеляційного суду письмове клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та подане ними клопотання та заперечив апеляційну скаргу прокурора, думку прокурора, яка підтримала подану стороною обвинувачення апеляційну скаргу та заперечила апеляційну скаргу захисника, однак не заперечила проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за строками давності, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 та прокурора підлягають до часткового задоволення, а клопотання захисника про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності - до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: вчинення особою кримінального правопорушення; з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; особа не ухиляється від досудового слідства або суду; особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

-4-

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі (№ 309/1201/15-к).

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 вчинив 13.02.2015, також відсутні відомості про те, що обвинувачений ОСОБА_9 у період з 13.02.2015 по 13.02.2025 вчинив інше кримінальне правопорушення, не надані такі данні й суду апеляційної інстанції, а тому перебіг строків давності не переривався. Також, відсутні будь-які відомості про зупинення досудового чи судового провадження, у зв`язку з ухиленням ОСОБА_9 від досудового розслідування або суду. Тому підстав уважати, що строки давності були зупинені, а отже вони на даний час не спливли, немає.

Крім того, сторона захисту під час апеляційного розгляду подала клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, яке було погоджено з обвинуваченим ОСОБА_9 .

Під час розгляду апеляційної скарги, прокурор не заперечувала проти закриття відносно ОСОБА_9 кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України зі звільненням його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

За змістом ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч. 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

За приписами до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 погоджене із обвинуваченим задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від

-5-

кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, закрити.

Також колегія суддів констатує, що процесуальні витрати це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження.

Положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК України.

За приписами до ст. 118 КПК України одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням, зокрема експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким експертним установам з Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), де вказано про необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, в тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17) сформулювала висновок з цього питання, який зводиться до того, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги, що ОСОБА_9 підлягає звільненню кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КК України, на підставі ст. 49 цього Кодексу, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього - закриттю, а також те, що ініціатором проведення експертиз був орган досудового розслідування, апеляційний суд відповідно до приписів ст. 122, 124 КПК України вважає, що витрати на проведення експертиз в розмірі 1012,77 грн слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

-6-

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2018 щодо ОСОБА_14 скасувати.

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 погоджене з обвинуваченим ОСОБА_9 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України обвинуваченого ОСОБА_14 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України,- закрити.

Процесуальні витрати в сумі 1012,77 грн за проведення судових експертиз віднести на рахунок держави.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді