Пересипський районний суд міста Одеси Справа № 523/7165/25
Провадження №1-кп/523/1312/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025року Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Пересипського районного суду міста Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000083 від 26.02.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернятино Октябрського району Приморського краю РФ, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого.

Зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.3, 358 ч.4 КК України, -

Встановив:

У квітні 2024 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , знаходячись у невстановленому місці, діючи навмисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи достовірно обізнаним про порядок оформлення офіційного документу, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», «D», вступив у злочинну змову з невстановленою слідством особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, якій за допомогою мережі «Iнтернет» замовив виготовлення посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В», «D», після чого, переслідуючи злочинний умисел направлений на отримання підробленого документу з метою подальшого його використання, надіслав невстановленій досудовим слідством особі особисті анкетні дані, прізвище, ім`я, по-батькові, дату та місце народження, зразок власного підпису та фотокартку для виготовлення посвідчення водія на своє ім`я за грошові кошти.

Надалі, у квітні 2024 року, ОСОБА_4 , знаходячись у відділенні №23 «Нової пошти», розташованої за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, вул. Ак. Сахарова, буд.3к, отримав поштове відправлення від невстановленої досудовим слідством особи, а саме завідомо підроблене посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 від 24.04.2024 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з категоріями «В» та «D», сплативши невстановленій особі грошову винагороду.

Крім того, 26.02.2025 року приблизно о 11:30 годині ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «БАЗ» модель «Еталон» державний номер НОМЕР_2 , був зупинений співпрацівниками поліції патрульного екіпажу «Океан 452» УПП в Одеській області біля будинку №27 по вул. 28 Бригади у м. Одесі за порушення заборони зупинки на пішохідних переходах відповідно п.15.9 Правил дорожнього руху, які попросили його відповідно вимог ст.ст.32, 35 Закону України «Про поліцію» пред`явити документ, що надає право керувати транспортним засобом. ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що наявне у нього посвідчення водія не дійсне, пред`явив інспектору патрульної поліції завідомо незаконно підроблене посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії ««В» та «D» серії та номеру НОМЕР_1 від 24.04.2024 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим використав завідомо підроблений документ, згідно висновку експертизи №СЕ-19/116-25/5274-ДД від 13.03.2025 року бланк посвідчення водія серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 за своїми характеристиками не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що у зв`язку з тим, що йому потрібна була робота, у квітні 2024 року, знайшовши в мережі Інтернет оголошення, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, звернувся на фірму, яка надавала послуги щодо видачі прав водія в режимі онлайн сервісу. Була домовленість про виготовлення посвідчення водія категорії «Д» для подальшого його використання, з цією метою він надіслав невідомій особі від сканований свій паспорт, фотографію, зразок власного підпису, старе посвідчення водія. Через деякий час на «Новій пошті» отримав посилку, перевіривши наявність документу, оплатив послуги у сумі 8000 гривень, надалі влаштувався на роботу водієм маршрутного автобусу. Майже рік відпрацював, у лютому 2025 року був зупинений патрульними за порушення Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського свідомо пред`явив не дійсне посвідчення водія.

Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, що незаконним шляхом отримав підроблене посвідчення водія, яке в подальшому використовував, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття, не оспорюючи кваліфікацію дій та висновок експертизи. Причину вчинення кримінального правопорушення пояснив необхідністю терміново отримати роботу, розуміючи, що потрібно було офіційно звернутися до сервісного центру, вказуючи, що зараз навчається в авто школі, запевняючи, що зробив висновки, більше нічого подібного вчиняти не буде.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисні злочини, передбачені ст.ст.358 ч.3, 358 ч.4 КК України та його дії правильно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками:

- за ст.358 ч.3 КК України, як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його підроблювачем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

- за ст.358 ч.4 КК України, як використання завідомо підробленого документу та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме враховує характер, ступінь тяжкості, мотивацію та суспільну небезпечність вчинених ним діянь, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що підтверджується вимогою УІТ ГУНП в Одеській області, датованої 5.03.2025 року та долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження, має постійне місце проживання, також суд приймає до уваги добровільне зізнання у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, усвідомлення своєї провини, його негативне ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Водночас з`ясовано, що слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси 28.02.2025 року була постановлена ухвала за №523/3203/25 (Пр.№1-кс/523/761/25) про накладення арешту на бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 від 24.04.2024 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України регламентовано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами.

Статтею 174 ч.4 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши матеріали, суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/3203/25 (Пр.№1-кс/523/761/25) від 28.02.2025 року про накладення арешту на вилучене майно після набрання вироком чинності підлягає скасуванню, оскільки в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає, так як всі процесуальні дії закінчені, ніким із учасників процесу не оспорюються, при ухваленні вироку ОСОБА_4 втрачає статус обвинуваченого, у зв`язку з чим є достатньо законних та обґрунтованих підстав для скасування арешту майна та вважає за необхідне вищезазначений речовий доказ, а саме підроблене посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке знаходиться в експертному сейф-пакеті №3844707, який переданий на зберігання до камери схову відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, після набрання вироком чинності знищити.

Крім цього встановлено, що у ході досудового слідства здійснювалось залучення експертів для проведення судової технічної експертизи за експертною спеціалізацією 2.1 «Дослідження реквізитів документів» та 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів», у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3183,60 грв.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000083 від 26.02.2025 року до обвинувального акту прокурором не долучались, суду лише були надані характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_4 , висновок експертизи та документи щодо речових доказів.

На підставі викладеного, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, оцінюючи обставини скоєних кримінальних правопорушень, спосіб та мотив, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєних діянь, які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії кримінального проступку та нетяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, його щире каяття, негативне ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявне постійне місце проживання, приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_4 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, зробив висновки, не є суспільно-небезпечною особою, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, що на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень.

Також при призначенні покарання суд приймає до уваги, що за правилами ст.33 КК України інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення утворюють сукупність злочинів, які підлягають кваліфікації за відповідною статтею та потребують окремого призначення покарання, передбаченого різними статтями та різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, що дає підстави для застосування ст.70 ч.1 КК України.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, ст.ст.100, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.3, 358 ч.4 КК України, призначивши йому покарання:

- за ст.358 ч.3 КК України у вигляді двох років обмеження волі;

- за ст.358 ч.4 КК України у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, у вигляді двох років обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно ст.165 ч.1 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Виконання вироку в даній частині покласти на відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за місцем проживання засудженого, направив копію вироку після набрання законної сили до органу, якому доручене виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 3183,60 гривень - вартість проведеної судової технічної експертизи, пов`язаної із залученням експертів під час досудового розслідування.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/3203/25 (Пр.№1-кс/523/761/25) від 28.02.2025 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме бланк посвідчення водія скасувати.

Речовий доказ підроблене посвідчення водія серії та номеру серії та номеру НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке передане на зберігання до камери схову відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області - знищити.

Виконання вироку в даній частині покласти на відділ поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_5