ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 636/1182/20 Номер провадження 11-кп/814/146/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_3 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000129, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 12 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого вантажником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз 09.07.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі; ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.04.2019 звільненого умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк 3 місяці 4 дні,

визнано винуватим та засуджено:

-за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цим же вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою та засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задоволено і стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_9 майнову шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 8034 грн та моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Не погоджуючись із вказаним рішення, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся прокурор - перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , в якій просить скасувати вирок щодо ОСОБА_6 та ухвалити новий через безпідставне застосування судом ст. ст. 68, 75 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду зазначеної апеляційної скарги визначено склад суду: головуюча суддя ОСОБА_2 , судді ОСОБА_10 , ОСОБА_3

04 березня 2025 року ухвалою Полтавського апеляційного суду, у зв`язку із ухиленням від суду, оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_6 та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до Полтавського апеляційного суду для участі в розгляді клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

14 серпня 2025 року на виконання зазначеної вище ухвали ОСОБА_6 був затриманий та доставлений працівниками поліції до приміщенні Полтавського апеляційного суду для розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу.

Оскільки судді ОСОБА_2 , ОСОБА_10 перебувають у відпустці, розглянути клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 колегією суддів неможливо.

Відповідно до роз`яснення, що міститься у листі Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» № 1/0/2-22 від 03 березня 2022 року у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Статтею 186 КПК України передбачено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Враховуючи, що колегією суддів в межах визначеного строку розглянути клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо, дане питання необхідно вирішити іншим суддею зі складу колегії суддів.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 12 листопада 2020 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Натомість, прокурор не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив вирок щодо ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити останньому покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки та виключити із резолютивної частини вироку посилання на ст. 68 КК України.

Таким чином, прокурором ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, у зв`язку із чим, у відповідності до ч. 4 ст. 401 КПК України, ОСОБА_6 підлягає обов`язковому виклику для участі в апеляційному розгляді.

Однак, будучи обізнаним про апеляційний розгляд, про що свідчать наявні в матеріалах справи рапорти працівників поліції на виконання ухвал апеляційного суду про встановлення місцезнаходження та застосування приводу обвинуваченого ОСОБА_6 , а також його письмові пояснення, останній в судові засідання не з`являвся, через що був оголошений в розшук ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04.03.2025. Вказаною ухвалою також надано дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду поданого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор послався на неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , який не з`явився в судові засідання апеляційного суду 21.11.2022, 16.02.2023, 07.05.2023, 18.10.2023, 05.03.2024, 29.04.2024, 24.12.2024, чим перешкоджав розгляду кримінального провадження в розумні строки, що також свідчить про існування реального ризику переховування від суду.

Також прокурор вказав на існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на відсутність роботи та постійного джерела доходу.

Заслухавши прокурора на підтримку поданого клопотання, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення клопотання прокурора, перевіривши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

За змістом ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке обрання можливе.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину (ч. 3 ст. 185 КК України), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років (в ред. на момент вчинення злочину). Існують ризики переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, які є цілком доведеними прокурором, враховуючи, що обвинувачений є раніше неодноразово судимим, зокрема за вчиненні аналогічних корисливих злочинів, не має постійних джерел доходу, тривалий час ухилявся від суду, через що до нього застосовувався привід та він був оголошений в розшук.

У зв`язку з реальним існуванням вказаних ризиків, оскарженням прокурором вироку в частині обгрунтованості звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку, через що участь обвинуваченого в апеляційному розгляді є обов`язковою, а останній тривалий час ухилявся від явки до суду, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаю, що в даному випадку лише виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти настанню зазначеним вище ризикам, забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та здійснення апеляційного розгляду в розумні строки.

Враховуючи наведене, клопотання прокурора підлягає задоволенню із обранням ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись главою 18, ст. 331, ст. 371, ст. 419 КПК України, суддя апеляційного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора заступника начальника відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Взяти ОСОБА_6 під варту в залі суду негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду ОСОБА_3