Справа № 643/6504/25
Провадження № 1-кс/643/2217/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду у м. Харкові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0007255 від 10.09.2024, -

встановив:

25.04.2025 до Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якій заявник просить скасувати арешт у кримінальному провадженні № 0007255 від 10.09.2024 на мобільний телефон iPhone 15 Pro Max, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 24.12.2024 ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова у кримінальному провадженні № 0007255 від 10.09.2024 накладено арешт на мобільний телефон iPhone 15 Pro Max, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

Заявник зазначає, що вказано майно не є речовим доказом у кримінальному провадженні, не було здобуто злочинним шляхом і не підлягає спеціальній конфіскації. Арешт вказано майна істотно обмежує права заявника, перешкоджає нормальному користуванню та розпорядженню майном.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25.04.2025 відкрито провадження в справі, в судове засідання викликано заявника, слідчого та витребувано з Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві матеріали кримінального провадження № 0007255 від 10.09.2024.

Заявник в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце такого повідомлялась належним чином, причини неявки невідомі, клопотань від неї до слідчого судді не надходило.

Представник органу досудового розслідування до суду не з`явився, про дату й час розгляду клопотання сповіщені належним чином.

Підстав для визнання явки учасників обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Через канцелярію суду надійшла заява від слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 , в якій зазначено, що під час досудового розслідування, під час обшуку було вилучено мобільний телефон ОСОБА_3 iPhone 15 Pro Max, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 . На даний час мобільний телефон було оглянуто. Під час огляду не було встановлено інформації, яка б стосувалась даного досудового розслідування у зв`язку з чим телефон був повернутий власнику на відповідальне зберігання. На даний час вже відсутні обставини для продовження накладення арешту на вищезазначений мобільний телефон, у зв`язку з чим орган досудового розслідування не заперечує, щодо зняття арешту з мобільного телефону iPhone 15 Pro Max, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

У зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню.

Так, матеріалами справи встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007255 від 10.09.2024.

Під час розгляду клопотання встановлено, що 24.12.2024 ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова у кримінальному провадженні № 0007255 від 10.09.2024 накладено арешт на мобільний телефон iPhone 15 Pro Max, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

Відповідно до заяви слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 , зареєстрованого канцелярією суду 28.04.2025 за вх. № 21363/25, на даний час вже відпали обставини для продовження накладення арешту на вищезазначений мобільний телефон, у зв`язку з чим орган досудового розслідування не заперечує щодо зняття арешту з мобільного телефону iPhone 15 Pro Max, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у разі скасування арешту.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, рішення від 25.03.1999 у справі "Іатрідіс проти Греції" (заява N 31107/96) в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля, рішення від 22.09.1994 у справі "Антріш проти Франції" (заява № 296-А, п. 42), рішення від 10.05.2007 у справі "Кушоглу проти Болгарії" (заява № 48191/99, пп. 49-62). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Порядок зберігання майна, на яке накладено арешт, врегульований Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, відповідно до якої таке майно може зберігатися в тому числі у власника, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка.

Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Як встановлено судовим розглядом, на даний час відпала необхідність в арешті мобільного телефону iPhone 15 Pro Max, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , під час огляду мобільного телефону не було встановлено інформації, яка б стосувалась даного судового розслідування.

Таким чином, враховуючи наслідки арешту майна для користувача майна розумність та співмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження, виходячи із загальних засад кримінального провадження, беручи до уваги те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, з метою застосування належної правової процедури, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення заявленого клопотання.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 169, 170, 174 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0007255 від 10.09.2024,який накладено ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24.12.2024 - задоволити.

Скасувати арешт на мобільний телефон iPhone 15 Pro Max, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24.12.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1