Справа № 482/944/25
Номер провадження 1-кс/482/377/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000263 від 01.04.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, м. Миколаєва, громадянки України, працюючої лікарем психіатром поліклініки військового шпиталю в/ч НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчими слідчого управління ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 01.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_8 №95 від 05.04.2023, ОСОБА_9 прийнято з 06.04.2023 на роботу на посаду лікаря-психіатра неврологічного кабінету поліклініки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до посадової інструкції лікаря психіатра поліклініки в/ч НОМЕР_1 , затвердженої 30.12.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 полковником медичної служби ОСОБА_10 та підписаної начальником поліклініки в/ч НОМЕР_1 капітаном медичної служби ОСОБА_11 , з якою ОСОБА_4 ознайомлена під підпис, остання, з поміж іншого: зобов`язана проводити амбулаторний прийом, обстеження, диспансеризацію, лікування хворих; повсякденно в призначений час оглядати і виконувати діагностичні та лабораторні маніпуляції хворим; проводити відбір та направляти на госпіталізацію, проводити підготовку до планової госпіталізації (виконання необхідних лабораторних, рентгенологічних та інших досліджень) та направляти їх на військово-лікарську комісію; приймати участь у роботі військово-лікарської комісії поліклініки; приймати участь у проведенні заходів у відповідності з планом приведення медичної служби на функціонування в умовах особливого періоду; має право, з поміж іншого, контролювати роботу персоналу по виконанню функціональних обов`язків; приймати рішення щодо переводу хворих у профільні відділення за показаннями за відсутності начальника поліклініки; несе відповідальність, з поміж іншого, за дотримання трудової дисципліни та правил внутрішнього розпорядку особовим складом поліклініки; за халатне відношення до виконання посадових обов`язків, передбачених даною інструкцією.

Таким чином, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді лікаря-психіатра неврологічного кабінету поліклініки військової частини НОМЕР_1 , постійно виконувала обов`язки пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, а за такого, відповідно до примітки 1 до ст.364 КК України, є службовою особою.

Разом з цим, обіймаючи зазначену посаду, ОСОБА_4 , в період часу з 25.03.2025 по 29.04.2025, маючи корисливий умисел на незаконне збагачення за рахунок одержання неправомірної вигоди від військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , усвідомлюючи протиправність свого діяння, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинила корупційне правопорушення за наступних обставин.

Так, з 14.01.2025 по 12.04.2025, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_12 , перебував на лікуванні у КНП «Миколаївський обласний клінічний Госпіталь Ветеранів Війни» МОР, розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Київська, 1, з діагнозом розрив заднього рога медіального меніску.

25.03.2025 ОСОБА_12 , розуміючи стан його здоров`я не поліпшувався, а термін лікування завершується, зателефонував наглядно знайомому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_13 з метою одержання консультацій та збору необхідних документів, з метою продовження лікування. В ході телефонної розмови, ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_13 про необхідність продовження лікування так як стан здоров`я не поліпшувався, та попрохав надати консультації з приводу продовження лікування та збору необхідних документів.

В цей же час, у ОСОБА_13 , який розумів, що ОСОБА_12 необхідне продовження лікування, виник злочинний умисел направлений на незаконне збагачення за рахунок ОСОБА_12 шляхом одержання від останнього неправомірної вигоди. З цією метою, ОСОБА_13 , в ході розмови з ОСОБА_12 повідомив останньому, що може посприяти у продовженні або відкритті нового лікарняного на будь який строк у КНП «Миколаївській обласний клінічний Госпіталь Ветеранів Війни», однак зазначив про необхідність надання йому неправомірної вигоди у сумі 30 000 грн. за вчинення таких дій.

В свою чергу ОСОБА_12 , розуміючи, що самостійно він не зможе одержати необхідний пакет документів для продовження лікування або його взагалі випишуть з лікарні без надання необхідного лікування, погодився на пропозицію ОСОБА_13 та домовився зустрітись з останнім 01.04.2025.

31.03.2025 ОСОБА_12 , обдумавши слова ОСОБА_13 , розуміючи, що він проходить лікування у зв`язку із отриманим пораненням під час участі у стримані збройної агресії рф на території України, має право на проходження такого лікування без надання будь-кому неправомірної вигоди, усвідомивши, що надаючи неправомірну вигоду ОСОБА_13 сам вчинить кримінальне правопорушення, звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів.

01.04.2025 ОСОБА_12 , діючи під контролем правоохоронних органів, за попередньою домовленістю з ОСОБА_13 зателефонував останньому та домовився зустрітись о 19:00 на АЗС «Сокар» розташованої за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 189/5.

Приблизно о 19:00 год., перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_13 та в ході особистої розмови, останній повторно запевнив ОСОБА_14 , що за надання неправомірної вигоди у розмірі 30 000 грн. зможе відкрити для останнього новий лікарняний у КНП «Миколаївській обласний клінічний Госпіталь Ветеранів Війни». Разом з цим, ОСОБА_13 запропонував ОСОБА_12 не продовжувати лікарняний, а здобути статус обмежено придатної особи з можливістю в подальшому проходити службу у тилових частинах та вказав, що для цього необхідно два рази фіктивно перебувати на стаціонарному лікуванні терміном по два місяці з перервою на один місяць, в результаті чого будуть надані дві виписки, що дають підстави звернутись на ВЛК та отримати статус обмежено придатної особи, однак сума неправомірної вигоди для ОСОБА_15 вже буде складати 3 500 доларів США. Обдумавши пропозицію ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , діючи під контролем правоохоронних органів, погодився та продовжуючи особисту розмову, ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_12 , що на даний час, необхідно надати ОСОБА_13 частину неправомірної вигоди у сумі 25 000 грн., а ще 1 000 грн. для отримання направлення на стаціонарне лікування до КНП «Миколаївській обласний клінічний Госпіталь Ветеранів Війни», де ОСОБА_12 буде оформлений фіктивно.

03.04.2025 близько 10:40 год. ОСОБА_12 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_13 , за вказівкою останнього, прибув за місцем розташування поліклініки військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , та надав ОСОБА_13 частину неправомірної вигоди у розмірі 25 000 грн. за здобуття статусу обмежено придатної особи з можливістю в подальшому проходити службу у тилових військових частинах. В ході особистої розмови, ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_12 про необхідність одержання останнім електронного направлення з поліклініки військової частини НОМЕР_1 , з метою оформлення ОСОБА_12 на стаціонарне лікування у КНП «Миколаївській обласний клінічний Госпіталь Ветеранів Війни».

В подальшому, пройшовши на територію поліклініки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на одержання неправомірної вигоди, зайшов до кабінету №35 з медичною карткою ОСОБА_12 , після чого відчинив двері та представив останнього завідувачу неврологічного кабінету військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_16 , якій не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_13 , при цьому повідомивши, що за електронним направленням необхідно буде прийти наступного дня.

04.04.2025 ОСОБА_17 на виконання вказівки ОСОБА_13 , прибув до поліклініки військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , та пройшов до кабінету завідувача неврологічного кабінету військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_16 де одержав від останньої направлення на стаціонарне лікування в КНП «Миколаївського обласного клінічного госпіталю ветеранів війни» МОР, в якому було зазначено про направлення ОСОБА_17 до КНП «Миколаївського обласного клінічного госпіталю ветеранів війни» МОР для стаціонарного лікування з 11.04.2025.

У подальшому, в період часу з 11.04.2025 по приблизно 20.04.2025, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, однак не пізніше 23.04.2025, ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що реалізувати до кінця злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди у сумі 3 500 доларів США від ОСОБА_12 , самостійно не зможе, звернувся до лікаря-психіатра неврологічного кабінету поліклініки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 із пропозицією незаконного збагачення за рахунок одержання частини неправомірної вигоди від ОСОБА_12 та поміщення останнього за таку неправомірну вигоду на стаціонарне лікування до медичної установи на території м. Миколаєва. ОСОБА_4 , вислухавши пропозицію ОСОБА_13 , усвідомлюючи про злочинні наміри ОСОБА_13 та розуміючи протиправність його дій, погодилась на участь у виконанні злочинного умислу ОСОБА_13 та здобуття ОСОБА_18 статусу обмежено придатної особи з можливістю в подальшому проходити службу у тилових військових частинах за надання їй частини неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США, взявши на себе обов`язки щодо визначення лікарні куди ОСОБА_12 буде направлений для проходження стаціонарного лікування, домовитись з лікарем-психіатром обраного медичного закладу за безперешкодне поміщення на стаціонарне лікування, без її фактичного відвідування, та надання направлення ОСОБА_12 на стаціонарне лікування до обраної медичної установи.

У свою чергу ОСОБА_13 , погодився на пропозицію ОСОБА_4 та взяв на себе наступні функції: висунути пропозицію ОСОБА_12 у наданні неправомірної вигоди, здійснювати особистий супровід при поміщенні ОСОБА_12 на стаціонарне лікування, особисто отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_12 у сумі 3 500 доларів США та передати ОСОБА_4 обумовлену суму у розмірі 500 доларів США.

У подальшому, 23.04.2025 ОСОБА_13 , діючи у відповідності до розробленого спільно з ОСОБА_19 злочинного плану вчинення корупційного правопорушення, в ході телефонної з ОСОБА_12 повідомив останньому про необхідність зустрітись біля КНП «Миколаївського обласного клінічного госпіталю ветеранів війни» МОР, за адресою: м. Миколаїв, вул. Київська, 1. В ході особистої зустрічі ОСОБА_13 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди повідомив ОСОБА_12 , що у останнього вже майже закінчився термін лікування і необхідно отримати нове направлення на лікування в КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР. Разом з цим, ОСОБА_13 зазначив про необхідність надання 2000 доларів США і вказані грошові кошти будуть розподілені між лікарями, на що ОСОБА_12 погодився.

У подальшому, 25.04.2025 близько 12:12 год., ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на одержання неправомірної вигоди, зустрівся з ОСОБА_12 на АЗС «Сокар» за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 189/5, де ОСОБА_12 , діючи під контролем правоохоронних органів передав, а ОСОБА_13 одержав неправомірну вигоду у розмірі 2000 доларі США за здобуття статусу обмежено придатної особи з можливістю в подальшому проходити службу у тилових військових частинах, в частині отримання направлення на лікування в КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР.

У подальшому, у не встановлений в ході досудового розслідування час та місце, однак не пізніше 27.04.2025, ОСОБА_13 , діючи за раніше розробленим планом спільного вчинення кримінального правопорушення у змові з ОСОБА_4 , передав останній обумовлену частину неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США за виконання ОСОБА_4 своєї частини злочинного плану поміщення ОСОБА_12 на стаціонарне лікування до медичної установи.

У подальшому, 28.04.2025 о 11:10 год. ОСОБА_12 прибув за місцем розташування поліклініки військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , де в особистому кабінеті ОСОБА_4 зустрівся із останньою та ОСОБА_13 . В ході розмови ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_13 здійснили консультацію ОСОБА_12 щодо симптомів, які потрібно буде зазначити при огляді в КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР для оформлення на стаціонарне лікування, після чого ОСОБА_4 , користуючись наданим їй службовим становищем, виписала направлення ОСОБА_12 на стаціонарне обстеження та лікування в КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради за адресою: м. Миколаїв, вул.2 Екіпажна, 4.

Вийшовши з будівлі поліклініки, ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_12 , що 29.04.2025 необхідно буде надати йому ще частину неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США та того ж дня оформитись на стаціонарне лікування до психіатричного відділення КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Екіпажна, 4, однак фактично перебувати на стаціонарному лікуванні не потрібно.

29.04.2025 близько 13:40 год., ОСОБА_12 , перебуваючи за місцем розташування КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Екіпажна, 4, зустрівся із ОСОБА_13 . В ході особистої розмови ОСОБА_12 , перебуваючи під контролем правоохоронних органів передав, а ОСОБА_13 одержав частину неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США за здобуття ОСОБА_12 статусу обмежено придатної особи з можливістю в подальшому проходити службу у тилових військових частинах.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у одержанні службовою особою неправомірної вигоди, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

29.04.2025 о 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

30.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк до десяти років позбавленням волі тому, усвідомивши можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін може переховуватись від слідства та суду, у тому числі на непідконтрольні території Україні, враховуючи, що на території України введено військовий стан через збройну агресію російської федерації, також може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, те що інших осіб які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення або бути свідками особи яких на даний час ще не встановлено, крім того може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином оскільки на даний час досудове розслідування перебуває на початковому етапі розслідування, не завершено проведення всіх необхідних і можливих слідчих дій з метою отримання доказів вини ОСОБА_4 , а остання, в свою чергу, перебуваючи на волі та дізнавшись в порядку передбаченому КПК України від органу досудового розслідування про здобуті в ході слідства докази на обґрунтованість її підозри та виявлені під час слідства обставини кримінального правопорушення, наявні у наданих йому додатках до клопотання про обрання запобіжного заходу, може вживати заходи до перешкоджання об`єктивності досудового розслідування, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення оскільки ОСОБА_4 при наявності можливості припинити вчиняти кримінальне правопорушення, в період часу з 23.04.2025 до моменту затримання, добровільно не відмовилась від вчинення кримінального правопорушення, свої дії підозрювана припинила лише через обставини, які не залежали від її волі, будучи затриманою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрювана пояснила, що вона видала направлення ОСОБА_12 оскільки це входить до її посадових обовязків, жодних домовленостей щодо отримання неправомірної вигоди у неї зі ОСОБА_20 та ОСОБА_12 у неї не було, неправомірну вигоду вона не отримувала, крім того посилалася на свою виключно позитивну характеристику та стан здоров`я клопотала про обрання їй більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вказував, що органом досудового розслідування і прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, пред`явлена їй підозра ґрунтується лише на показах іншого підозрюваного ОСОБА_13 які не підкріплені іншими доказами. Ризики які зазначив слідчий у клопотанні також не підтверджені належними доказами. Посилаючись на вищевикладене, а також на позитивну характеристику підозрюваної та стан її здоров`я просив суд обрати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 , інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-заявою ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.04.2025 щодо скоєних протиправних дій ОСОБА_13 з висловленням пропозиції та наданні неправомірної вигоди у сумі 26000 гривень за здобуття статусу обмежено придатної особи з можливістю в подальшому проходити службу у тилових військових частинах;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.04.2025 щодо скоєних протиправних дій ОСОБА_13 з висловленням пропозиції та наданні неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США за здобуття статусу обмежено придатної особи з можливістю в подальшому проходити службу у тилових військових частинах, а також щодо дій ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_13 28.04.2025 року в ході яких вони розповідали ОСОБА_12 про вигадані симптоми які йому у подальшому потрібно буде скаржитися;

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 29.04.2025 року, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та зазначив обставини отримання ним неправомірної вигоди для себе та інших працівників медичних установ. Так зокрема домовився з ОСОБА_4 про те що вона вчинить необхідні ОСОБА_12 дії за винагороду, отримати яку від ОСОБА_12 має ОСОБА_13 , а потім частину якої 500 доларів США передати ОСОБА_4 28.04.2025 року він зустрівся із ОСОБА_4 на АЗС «Амік» де передав їй обумовлену суму грошових коштів - 21000грн. (що приблизно відповідає еквіваленту 500 доларів США). У подальшому того ж дня, він разом з ОСОБА_12 направилися на зустріч до ОСОБА_4 для отримання направлення, остання вході зустрічі надавала ОСОБА_12 настанови щодо поведінки і симптомів які той має демонструвати і розповідати при зустрічі із іншим лікарем та видала направлення;

-Протоколами негласних слідчих (розшукових) дій про результати контролів за вчиненням злочину, зокрема:

від 30.04.2025 року (а.с.74-76) у якому зафіксовано обставини надання ОСОБА_13 ОСОБА_12 направлення виданого 28.04.2025 року лікарем ОСОБА_4 (а.с.75);

від 30.04.2025 року (а.с.77-81) у якому зафіксовано телефонні розмови ОСОБА_13 , та ОСОБА_4 в ході яких вони 23.04.2025 року з 09:22 год. домовляються про вчинення дій направлених на госпіталізацію осіб, 24.04.2025 року з 16:17 год. в ході якої вони домовляються про суми грошових коштів які мають отримати від військовослужбовця за організовану ними його госпіталізацію, у ході цієї розмови ОСОБА_4 запитує у ОСОБА_13 про суми грошових коштів та у якій валюті вона має отримати за вчинення обумовлених дій, завуальовуючи це словами «Скільки мені довідок і якого кольору» на що ОСОБА_13 відповідає що американського (кольору) і по 5 йому та їй і одну іншій особі, також обговорюють особу на користь якої мають бути вчинені дії і від якої має бути отримана грошова винагорода на прізвище ОСОБА_21 , 25.04.2025 року 08:57 обговорюють особу на користь якої мають бути вчинені дії і від якої має бути отримана грошова винагорода на прізвище ОСОБА_21 і узгоджують свої дії, щодо ОСОБА_21 та іншої особи, потім обговорють валюту у якій має бути отримана не правомірна вигода від цих двох осіб, ОСОБА_19 завуальовує це словами «ну другий чоловік там нехай українці прийдуть», а «перші американці», 25.04.2025 року 12:24 год. знову обговорюють вчинення дій на користь ОСОБА_21 , 26.04.2025 року з 11:14 год. обговорюють зміну планів і зміну лікарів через яких вони мають досягти цілей, 26.04.2025 року обговорюють подальші плани;

від 30.04.2025 року у якому зафіксовано події 28.04.2025 року зокрема зустріч ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з ОСОБА_4 у ході якої вони обговорюють план подальших дій і ОСОБА_13 з ОСОБА_4 надають ОСОБА_12 настанови щодо симптомів які він має запам`ятати і озвучувати коли його запитають, ОСОБА_4 виписує направлення на ім`я ОСОБА_12 і віддає його ОСОБА_13 , у подальшому ОСОБА_13 та ОСОБА_12 обговорюють подальші плани та витрати ОСОБА_12 на надання неправомірної вигоди, в ході якої ОСОБА_13 говорить що відав частину коштів ОСОБА_22 і повідомляє скільки ще треба грошей.

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.04.2025 щодо скоєних протиправних дій ОСОБА_13 з висловленням пропозиції та наданні неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США за здобуття статусу обмежено придатної особи з можливістю в подальшому проходити службу у тилових військових частинах;

-Протоколом обшуку транспортного засобу Ford Fiesta державний номерний знак НОМЕР_4 в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 500 доларів США, які ОСОБА_13 отримав в якості неправомірної вигоди;

Досліджені слідчим суддею докази у їх сукупності і взаємозв`язку свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержанні службовою особою неправомірної вигоди, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк до десяти років позбавлення волі тому, усвідомивши можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін може переховуватись від слідства та суду, у тому числі на непідконтрольні території Україні, враховуючи, що на території України введено військовий стан через збройну агресію російської федерації. Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Також може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, оскільки підозрювана ОСОБА_4 перебуваючи на волі, під загрозою суворості покарання, маючи всі необхідні засоби та можливості, а також відповідний досвід роботи, достовірно знаючи про тяжкість вчиненого злочину та невідворотність покарання, використовуючи зв`язки із службовими особами військових частин та медичних закладів які неодноразово обговорювалися підозрюваними у телефонних розмовах, може незаконно впливати на основних свідків кримінального провадження, підозрюваних та інших осіб, які підлягають встановленню та допиту в якості свідків у кримінальному провадженні, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують її, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляння до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь ОСОБА_4 ..

Крім цього, на даний час не встановлено інших осіб, які ще не допитані у кримінальному провадженні, однак за результатом розсекречення матеріалів за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій останні будуть викликані до органу досудового розслідування та допитані у якості свідків щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час досудове розслідування перебуває на початковому етапі розслідування, не завершено проведення всіх необхідних і можливих слідчих дій з метою отримання доказів вини ОСОБА_4 , а остання, в свою чергу, перебуваючи на волі та дізнавшись в порядку передбаченому КПК України від органу досудового розслідування про здобуті в ході слідства докази на обґрунтованість її підозри та виявлені під час слідства обставини кримінального правопорушення, наявні у наданих йому додатках до клопотання про обрання запобіжного заходу, може вживати заходи до перешкоджання об`єктивності досудового розслідування.

Може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 при наявності можливості припинити вчиняти кримінальне правопорушення, в період часу з 23.04.2025 до моменту затримання, добровільно не відмовилась від вчинення кримінального правопорушення. Свої дії підозрювана припинила лише через обставини, які не залежали від її волі, будучи затриманою. Із досліджених слідчим суддею доказів вбачається що у ОСОБА_4 та ОСОБА_13 окрім домовленостей щодо вчинення дій на користь ОСОБА_12 за неправомірну вигоду були також інші аналогічні домовленості щодо інших осіб, які вони обговорювали у телефонній розмові.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою і застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить у повній мірі виконання підозрюваною процесуальних обов`язків на даному етапі кримінального провадження, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення і як вбачається із досліджених слідчим суддею доказів вчинення цього кримінального правопорушення не є випадковим і поодиноким, усвідомлюючи загрожуюче їй покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а знаходячись за місцем мешкання та маючи вільний доступ до мобільного та інтернет-зв`язку і не маючи загрози втратити значну суму застави зможе чинити дії направлені на перешкоджання кримінальному провадженню, зокрема, чинити тиск на свідків інших підозрюваних, вживати заходи до укриття від органу досудового розслідування фактів, речей та документів, які на даний час ще не встановлені, вчиняти дії для їх знищення або спотворення, а також укриття від слідства причетних осіб.

Саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою і застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків на даному етапі кримінального провадження.

Хоча сторона захисту посилалася на стан здоров`я ОСОБА_4 як на підставу не обрання їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою, втім слідчим суддею підчас розгляду клопотання не встановлено таких обставин пов`язаних із здоров`ям підозрюваного які перешкоджали б триманню його під вартою.

У відповідності до положень ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрювану особу від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості внесення застави.

Таким чином, при визначені розміру застави необхідно врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.

Визначаючи підозрюваній розмір застави, який перевищує встановлений ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя бере до уваги також розмір грошових коштів, які становлять предмет неправомірної вигоди, те що ці кошти не було знайдено і вилучено вході слідчих дій і те що досліджені слідчим суддею докази свідчать про систематичність вчинення аналогічних кримінальних правопорушень підозрюваною, характер суспільного інтересу до вчинення такого злочину в умовах воєнного стану та зокрема суб`єкта вчинення.

Слідчий суддя приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Європейським судом з прав людини визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання підозрюваному розміру застави, який значно перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя дійшов висновку про доцільність визначення застави підозрюваному ОСОБА_4 у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 ?(шістсот п`ять тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, та які передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК України.

Слідчий суддя переконаний, що з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваної, у разі внесення підозрюваною застави необхідним є покладення на неї наступних обов`язків, про які просить сторона обвинувачення, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, контактних даних; утримуватись від спілкування із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Стороною захисту у судовому засіданні не було спростовано необхідність їх покладення на підозрювану та не надано слідчому судді достатніх доказів, які б перешкоджали їх покладенню.

Слід зауважити, що кримінальне провадження на даній стадії не встановлює вину особи, а лише досліджує можливу наявність у діях такої особи ознак кримінального правопорушення, тому має бути забезпечено такий ступінь втручання у права та свободи особи, що відповідатиме рівню доведеності обставин кримінального провадження.

Запобіжний захід застосовується з урахуванням часу затримання особи.

У п. 30 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99 від 27.09.2001, Європейський Суд з прав людини зазначив: «…Незважаючи на те, що п. 1 ст. 6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивуючи свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…». Тобто, ступінь необхідності детально мотивувати аргументи сторін кримінального провадження визначається слідчим суддею з урахуванням обставин справи.

У зазначеній справі слідчий суддя надав відповіді на всі вагомі аргументи сторін.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задовольнити.

2. Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.06.2025 року включно.

3. Визначити розмір застави розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 ?(шістсот п`ять тисяч) гривень, за умови внесення якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід негайно звільнити з-під варти.?

4. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, контактних даних; утримуватись від спілкування із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст виготовлено 01.05.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1