ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/2664/25
Провадження №1-кс/505/1186/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені ЄРДР за № 0000578 від 11.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбачен ого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

В провадженні СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває № 0000578 від 11.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що до Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від начальника Подільського РВ УСБУ в Одеській області проте, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання незаконно зберігає бойові припаси, перевезені ним із зони проведення бойових дій.

Відомості по даному факту, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000578 від 08.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, 12.08.2025 в період часу з 10:16 год. по 14:58 год., зважаючи на виниклі обставини, з метою відшукання та вилучення боєприпасів та вибухової речовини, в порядку ст. 233, 234 КПК України, за добровільної письмової згоди ОСОБА_5 , невідкладно, до постановлення ухвали слідчого судді, старшим слідчим СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , проведено обшук приміщення сараю АДРЕСА_2 та згідно генерального плану садибної ділянки до технічного паспорту квартири АДРЕСА_3 , відноситься до вказаної квартири та перебуває в фактичному користуванні її власника, тобто ОСОБА_5 .

В ході проведення обшуку, в приміщенні сараю, виявлено та вилучено наступне: патрони в загальній кількості 547 штук: калібру 7,62 мм 59 штук; калібру 5,45 мм 465 штук; калібру 5,56 мм 20 штук; калібру 12,7 мм 3 штуки; 4 корпуси гранат типу Ф-1; 2 корпуси гранат РГД 5; 1 корпус гранати РГО; 1 корпус гранати М67; запал типу RMS 97, запал типу М213; запал типу УДЗ; 5 запалів типу УЗРГМ; 3 заряди вибухової речовини циліндричної форми у алюмінієвому корпусі; 6 детонаторів типу ЕДП р; 4 детонатори типу МД 5м; 1 запал від запалу УЗРГМ; 4 підривачі типу МУФ 3.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вбачається що вилучені боєприпаси та вибухові речовини, є матеріальними об`єктами, які набуті кримінально протиправним шляхом та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучені предмети відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна зокрема допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

А заборона або обмеження користування, розпорядження майном, як передбачено ч. 11 ст. 170 КПК України можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як зазначає слідчий, що необхідність накладення арешту пов`язана з тим, що вилучені предмети набуті кримінально протиправним шляхом, є вибухово небезпечними та підлягають експертному дослідженню. Тому, існують ризики пошкодження, знищення, зміни, тощо, що не дасть можливість проведенню необхідних експертних досліджень.

Старший слідчий СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до матеріалів поданого клопотання долучив, заяву в якій зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розгляд клопотання проводити без його участі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання

Слідчими слідчого відділу Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000578 від 11.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Постановою слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області 12.08.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч. 2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, п. 1 ч. 2ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ( ч. 3 ст. 132 КПК України).

Положеннями ст. 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, слідчими СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню за № 0000578 від 11.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд, зважаючи на обставини кримінального провадження, терміновість звернення із клопотанням органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, доходить висновку, що на даному етапі досудового розслідування, майно, на яке просить накласти арешт сторона обвинувачення, належить до такого, що має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, відповідно до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, допускається накладення арешту з метою його збереження.

Щодо строків звернення до слідчого судді

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено ( абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено ( абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Так, відповідно до досліджених матеріалів, доданих до клопотання слідчого, 12.08.2025 в період часу з 10:16 год. по 14:58 проведено обшук приміщення сараю АДРЕСА_2 та згідно генерального плану садибної ділянки до технічного паспорту квартири АДРЕСА_3 , відноситься до вказаної квартири та перебуває в фактичному користуванні її власника, тобто ОСОБА_5

13.08.2025 клопотання слідчого надійшло до суду, що вбачається з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2025 та передано для розгляду судді ОСОБА_6 , на наступний робочий день після вилучення майна.

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває незначний час, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98,107,131,132,170,171-173,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні відомості по якому внесені ЄРДР за, шляхом заборони власнику та третім особам користуватися та розпоряджатися вказаним майном будь-яким чином з метою збереження слідів кримінального правопорушення, на майно:

-патрони в загальній кількості 547 штук (калібру 7,62 мм 59 штук; калібру 5,45 мм 465 штук; калібру 5,56 мм 20 штук; калібру 12,7 мм 3 штуки);

-4 корпуси гранат типу Ф - 1;

-2 корпуси гранат РГД 5;

-1 корпус гранати РГО;

-1 корпус гранати М67;

-запал типу RMS 97;

-запал типу М213;

-запал типу УДЗ;

-5 запалів типу УЗРГМ;

-3 заряди вибухової речовини циліндричної форми у алюмінієвому корпусі;

-6 детонаторів типу ЕДП р;

-4 детонатори типу МД 5м;

-1 запал від запалу УЗРГМ;

-4 підривачі типу МУФ 3.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти на сторону обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_7