Справа № 199/8483/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпра в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №16 АНД районного суду м.Дніпра кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0003752 від 10.10.2024 року за ч.5 ст.407 КК України клопотання обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Перевальськ Луганської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який проходив службу на момент вчинення кримінального правопорушення за мобілізацією на особливий період на посаді розвідника-сапера розвідувального взводу 4 парашутно-десатного батальйону в/ч НОМЕР_1 , військове звання солдат, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України та закриття кримінального провадження на підставі ч.5 ст.401 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпрвоського районного суду м.Дніпра знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК.Як вбачається з обвинувального акту солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, перебуваючи на посаді розвідника-сапера розвідувального взводу 4 парашутно-десатного батальйону в/ч НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129,130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме: усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, 08.09.2024 року самовільно залишив місце служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділу в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до моменту, доки 11.04.2025 року не прибув до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України в АДРЕСА_2 , де повідомив про намір проходити військову службу, тим самим припинив вчиняти зазначене кримінальне правопорушення, вчинивши, таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0003752 від 10.10.2024 року за ч.5 ст.407 КК України про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтримали клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності та просили суд його задовольнити, звільнити військовослужбовця від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0003752 від 10.10.2024 року за ч.5 ст.407 КК України - закрити.

Обвинувачений після роз`яснення йому наслідків звільнення від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України, подане клопотання підтримав, не заперечує, щоб кримінальне провадження у справі було закрито з підстави, яка його не реабілітує, зазначивши, що це його добровільне рішення, без стороннього на нього примусу або тиску з боку певної особи, домовленістю щодо яких- небудь переваг.

Також обвинувачений додав, що двічі вчиняв СЗЧ зі своєї частини, спочатку з 08.09.2024 до 14.09.2024 року, а потім знову через два місяці, після чого повернувся до ВСП в АДРЕСА_2 , але по першому СЗЧ кримінальну справу не відкривали. На сьогоднішній день він хоче продовжити несення військової служби в в/ч НОМЕР_2 , згода командира якої надано суду. За період з 11.04.2025 року до дня суду він військові обов`язки не виконує, а проживає в м.Дніпрі та підробляє.

Під час дослідження матеріалів, наданих прокурором, було встановлено, що згідно акту службового розслідування в/ч НОМЕР_1 від 19.09.2024 року ОСОБА_4 вчинив самовільне залищення місця розташування своє частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 і не виконував обов`язки військової служби з 08.09.2024 до 14.09.2024 року. Згідно Витягу з ЄРДР № 0003752 від 10.10.2024 року вбачається, що 10.10.2024 року було відкрито кримінальне провадження за ч.4 ст.408 КК України на підставі повідомлення командира в/ч НОМЕР_1 від 691/9778 від 17.09.2024 року про те, що ОСОБА_4 вчинив СЗЧ з місця зосередження розвідувального взводу в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 08.09.2024 року і не повернувся до цього часу.

Таким чином, вбачається невідповідність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 матеріалам кримінального провадження, які були надані прокурором суду під час розгляду клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності.

Ознайомившись з клопотанням обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КПК України в разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Нормою ч.5 ст.401 КК України передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України особу, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Враховуючи викладене, слід зауважити, що законодавець визначив, що звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч. 5 ст. 401 КК України можливе за наступних підстав:

1) особа вчинила злочин, передбачений ст. ст. 407, 408 КК України під час воєнного стану вперше;

2) особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану;

3) особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої;

4) наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

Згідно ст.91КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Враховуючи явну невідповідність пред`явленого обвинувачення матеріалам кримінального провадження, суд позбавлений можливості сформулювати зміст обвинувачення, яке містить дійсні обставини вчинення кримінального правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_4 просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Керуючись ст.ст.91,92, ч. 5 ст. 401 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, 287, 288, 314 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1