Справа № 487/3747/24
Провадження № 1-кс/487/3633/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання заступника начальника СВ Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000041, від 18.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням погодженим із прокурором Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , у якому просив задовольнити клопотання і винести ухвалу про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на транспортний засіб (автобус) БАЗ А079.14 5675, (2011). ЖОВТИЙ (№ двиг. НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 ), ДНЗ НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 04.11.2017 та 2/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні.

Клопотання мотивовано тим, що 30.06.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України. Під час проведення досудового розслідування, 30.07.2025 Комунальним підприємством «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради () під час досудового розслідування у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, щодо відшкодування завданої шкоди в сумі 264 635,08 грн. як суму збитків заподіяних підприємству кримінальним правопорушенням. Так, згідно з інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях встановлено, що ОСОБА_5 є власником транспортного засобу (автобусу) БАЗ А079.14 5675, (2011). ЖОВТИЙ (№ двиг. НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 ), ДНЗ НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 04.11.2017. Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_5 є власником 2/3 часток квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

В провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0000041, від 18.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Розпорядження начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області № 488-к від 12.12.2022 призначений з 13.12.2022 на посаду директора комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради ().

Відповідно до положень статті 65 Господарського кодексу України, керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства.

Посадові особи підприємства мають обов`язки перед підприємством, передбачені законом, зокрема щодо належного, добросовісного та ефективного управління підприємством (фідуціарні обов`язки).

Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Тобто, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради (), відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та примітки до ст. 364 КК України, був службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Відповідно до наказу директора КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс» ОСОБА_5 від 30.03.2023 № 40-к на посаду заступника директора з організаційно-правового забезпечення підприємства з 03.04.2023 прийнято ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього, ОСОБА_5 , у період часу з 03.04.2023 до 29.03.2024, достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан, діючи з прямим умислом, вчинив розтрату чужого майна в інтересах ОСОБА_6 , шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради (), будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, знаходячись за адресою розташування комунального підприємства: Херсонська область, м. Херсон, вулиця Залізнична, будинок 8, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у період з квітня 2023 року по березень 2024 року, діючи з метою розтрати коштів, виділених для оплати праці працівників підприємства, шляхом зловживання своїм службовим становищем, переслідуючи єдиний прямий умисел, направлений на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, умисно, надав неправдиву інформацію підпорядкованому працівнику, який був необізнаний щодо протиправного діяння керівника, для внесення її до табелів обліку (використання) робочого часу стосовно роботи заступника директора з організаційно-правового забезпечення комунального підприємства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті вказаних дій ОСОБА_5 , вчинених з прямим умислом, до табелів обліку (використання) робочого часу «за квітень 2023 року», «за травень 2023 року», «за червень 2023 року», «за липень 2023 року», «за серпень 2023 року», «за вересень 2023 року», «за жовтень 2023 року», «за листопад 2023 року», «за грудень 2023 року», «за січень 2024 року», «за лютий 2024 року» та «за березень 2024 року», внесено завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 03.04.2023 до 29.03.2024, нібито працювала упродовж 8 (восьми) годин кожного облікованого робочого дня на посаді заступника директора з організаційно-правового забезпечення КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради. Водночас, остання фактично була відсутня на робочому місці, не здійснювала функціональних обов`язків, пов`язаних із діяльністю підприємства.

Після цього, ОСОБА_5 , як керівник підприємства, підписав вказані табелі обліку (використання) робочого часу, до яких внесено завідомо неправдиві відомості, чим створив підстави для нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_6 , за робочий час, в який вона не виконувала свої посадові обов`язки на підприємстві.

Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей, підробив табелі обліку (використання) робочого часу, які відповідно до наказів Міністерства статистики України «Про затвердження типових форм первинного обліку особового складу» від 27.10.1995 № 277 та Державного Комітету статистики України № 489 від 05.12.2008 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» є офіційними документами, що складаються і подаються повноважними особами для виплати заробітної плати і містять зафіксовану інформацію, яка підтверджує факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є внесення службовою особою завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що з метою протидії збройній агресії російської федерації 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ. У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався і діє на цей час.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займаючи відповідно до Розпорядження начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області № 488-к від 12.12.2022, посаду директора комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради (), у період з 13.12.2022 до 29.03.2024, достовірно знав про вказані факти.

Наказом директора КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс» ОСОБА_5 від 30.03.2023 № 40-к на посаду заступника директора з організаційно-правового забезпечення підприємства з 03.04.2023 прийнято ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради (), будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, знаходячись за адресою розташування комунального підприємства: Херсонська область, м. Херсон, вулиця Залізнична, будинок 8, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з метою розтрати чужого майна, а саме, коштів, виділених для оплати праці працівників підприємства, шляхом зловживання своїм службовим становищем, у період з квітня 2023 року по березень 2024 року умисно надав завідомо неправдиву інформацію підпорядкованому працівнику, який був необізнаний щодо протиправного діяння керівника, для внесення її до табелів обліку (використання) робочого часу стосовно роботи заступника директора з організаційно-правового забезпечення комунального підприємства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті вказаних дій ОСОБА_5 , вчинених з прямим умислом, до табелів обліку (використання) робочого часу «за квітень 2023 року», «за травень 2023 року», «за червень 2023 року», «за липень 2023 року», «за серпень 2023 року», «за вересень 2023 року», «за жовтень 2023 року», «за листопад 2023 року», «за грудень 2023 року», «за січень 2024 року», «за лютий 2024 року» та «за березень 2024 року» внесено завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 03.04.2023 до 29.03.2024, нібито працювала упродовж 8 (восьми) годин кожного облікованого робочого дня на посаді заступника директора з організаційно-правового забезпечення КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради. Водночас, остання фактично була відсутня на робочому місці, не здійснювала функціональних обов`язків, пов`язаних із діяльністю підприємства.

Достовірно знаючи про вказані обставини, ОСОБА_5 , як керівник підприємства, підписав перелічені табелі обліку (використання) робочого часу, які стали підставою для нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_6 за фактично невідпрацьований нею час.

Внаслідок вказаних неправомірних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за період часу з 01.04.2023 по 31.03.2024 незаконно нараховано заробітну плату на загальну суму 264 635,08 грн, незаконно виплачено заробітну плату на загальну суму 213 031,22 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав комунальному підприємству «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради () матеріальну шкоду у в розмірі 264 635,08 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена в умовах воєнного стану.

30.06.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, 30.07.2025 Комунальним підприємством «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради () під час досудового розслідування у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, щодо відшкодування завданої шкоди в сумі 264 635,08 грн. як суму збитків заподіяних підприємству кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил КПК України.

Відповідно ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Так, згідно з інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях встановлено, що ОСОБА_5 є власником транспортного засобу (автобусу) БАЗ А079.14 5675, (2011). ЖОВТИЙ (№ двиг. НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 ), ДНЗ НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 04.11.2017.

Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_5 є власником 2/3 часток квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо способу арешту майна, який підлягає застосуванню, слідчий суддя враховує конкретні обставини провадження, а також пропорційність втручання в права та інтереси власника майна.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно (ч. 5 ст. 173 КПК України).

Слідчий суддя вважає доведеним існування достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на майно підозрюваного, зазначене слідчим у клопотанні, може призвести до його можливого відчуження на користь третіх осіб або настання інших наслідків, у зв`язку з чим не буде досягнута дієвість даного кримінального провадження.

Тому, враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що заборона відчуження майна виправдає у цьому випадку ступінь втручання у право власності підозрюваного Негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний не позбавлений права оскаржити судове рішення про арешт майна або звернутися із відповідним клопотанням в порядку ст. 174 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо забезпечення конфіскації майна як виду покарання, таке втручання у право на власність є пропорційним, тому клопотання слід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на транспортний засіб (автобус) БАЗ А079.14 5675, (2011). ЖОВТИЙ (№ двиг. НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 ), ДНЗ НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 04.11.2017 та 2/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1