Дата документу 24.07.2025
Справа № 1-20/2009
Провадження № 1-в/334/49/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м.Запоріжжя

Дніпровський районний суд м.Запоріжжя у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву в.о. керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах стягувача держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області ОСОБА_3 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання,

за участі: прокурора ОСОБА_4 , представника боржника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , -

встановив :

в.о. керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької в інтересах стягувача держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу, а саме виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м.Запоріжжя, з виконання покарання у виді конфіскації майна ОСОБА_5 у кримінальній справі 1-20/2009.

В обґрунтування заяви зазначено, що окружною прокуратурою на виконання вимог ст. 26 Закону України «Про прокуратуру» проводилась перевірка виконання вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2009 по справі №1-20/2009, в частині виконання покарання у вигляді конфіскації майна засудженого ОСОБА_5 . Встановлено, що 30.10.2024 Ленінським районним судом м. Запоріжжя виконавчий лист № 1 -20/2009 щодо конфіскації майна засудженого ОСОБА_5 скеровано на виконання до Лівобережного відділу виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

За наслідками розгляду вказаного виконавчого листа, 26.11.2024 державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно інформації від 21.10.2024 за № 01-22/437/2024, наданої Ленінським районним судом м. Запоріжжя на запит окружної прокуратури, з метою перевірки факту невиконання вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2009 відносно ОСОБА_5 в частині конфіскації майна, Ленінським районним судом м. Запоріжжя проведено службову перевірку, за результатами якої встановлено відсутність даних щодо направлення на примусове виконання виконавчого листа про конфіскацію майна засудженого ОСОБА_5 .

Таким чином, враховуючи, що виконавчий лист щодо конфіскації майна засудженого ОСОБА_5 з моменту набрання рішенням суду законної сили судом не видавався, що підтверджено висновком службової перевірки від 23.09.2024, проведеної Ленінським районним судом м. Запоріжжя, а видано його лише 29.10.2024, вже після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, прокурор вважає, що строк пред`явлення виконавчого документу для виконання підлягає поновленню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», засадами виконавчого провадження є, серед іншого, верховенство права, законність та обов`язковість виконання рішень.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 5 Кримінально-виконавчого кодексу України, кримінально- виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються, серед іншого, на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, рівності засуджених перед законом.

Проте, всупереч вимогам законодавства, судове рішення щодо конфіскації майна засудженого ОСОБА_5 по справі справа №1-20/2009 на даний час залишається невиконаним.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» - стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З огляду на те, що через несвоєчасну видачу Ленінським районним судом м. Запоріжжя виконавчого листа по справі №1-20/2009 стягувачам не було відомо про наявність виконавчого документа та виконавчого провадження, вважаю, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є пропущеним з поважних причин.

Про обставини невиконання вказаного вироку суду в частині конфіскації майна засудженого ОСОБА_5 окружній прокуратурі стало відомо за результатами опрацювання інформації Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2024 та рішення Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про повернення виконавчого документу стягувану від 26.11.2024.

Поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання з виконання покарання у вигляді конфіскації майна ОСОБА_5 у кримінальній справі №1-20/2009 забезпечить додержання конституційного принципу обов`язковості виконання судових рішень.

В судовому засіданні прокурор заяву підтримала, з підстав викладених в заяві.

Представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 проти задоволення заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання заперечував, надавши письмові заперечення посилаючись на ст. 80 КК України, яка встановлює строки виконання обвинувального вироку.

Заслухавши прокурора та представника ОСОБА_5 , дослідивши документи додані до заяви, заперечення адвокат та матеріали кримінальної справи 1-20/2009, суд дійшов наступного висновку.

25.05.2009 вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 1-20/2009, в тому числі і, ОСОБА_5 засуджений за ст. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

16.02.2011 вироком та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_5 залишений без змін, а апеляція його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Таким чином, 16.02.2011 вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 1-20/2009 відносно ОСОБА_5 засудженого за ст. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна набрав законної сили. Строк відбування покарання обраховується з 20.04.2007.

Відповідно до Висновків службової перевірки проведеною керівником Ленінського районного суду м.Запоріжжя 23.09.2024, стану виконання вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25.05.2009 у кримінальній справі № 1-20/09 в частині конфіскації майна, встановлено, відсутність даних щодо направлення на примусове виконання виконавчих листі про конфіскацію майна по кримінальній справі № 1-20/09.

29.10.2024 Ленінським районним судом м.Запоріжжя виданий виконавчий лист щодо конфіскація майна ОСОБА_5 за вказаним вироком.

26.11.2024 старшим державним виконавцем Лівобережного відділу ДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одесса) вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» - пропущений встановлений законом строк пред`явлення ВД до виконання.

Як на підставу поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання прокурор посилається на те, що виконавчий лист щодо конфіскації майна засудженого ОСОБА_5 з моменту набрання рішенням суду законної сили судом не видавався, що підтверджено висновком службової перевірки від 23.09.2024, проведеної Ленінським районним судом м. Запоріжжя, а видано його лише 29.10.2024, вже після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, з метою забезпечення додержання конституційного принципу обов`язковості виконання судових рішень, строк пред`явлення виконавчого документу для виконання, підлягає поновленню.

Як вже було зазначено, ОСОБА_5 засуджений за ст. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України конфіскація майна є додатковим покаранням.

Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання (висновок Верховного Суду України від 24.12.2015 у справі № 5-324кс15; постанова Верховного суду від 21.11.2022 у справі № 754/17643/21 )

Відомостей щодо ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання, а також щодо вчинення ним нового злочину, на час розгляду заяви у суду відсутні.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 80 КК України, строку який минув з часу набранням обвинувальним вироком законної сили (14 років); відсутності відомостей щодо переривання строків давності виконання обвинувального вироку, суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, поза межами строків, визначених п.4 ч. 1 ст. 80 КК України.

Керуючись ст.ст. 260-261, 353, 433 ЦПК України, суд,-

постановив:

заяву в.о. керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах стягувача держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області ОСОБА_3 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: