ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1224/25 Справа № 205/9300/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 29 травня 2025 року про відмову у задоволенні скарги на дії/бездіяльності дізнавача, яка полягає у невнесенні достовірних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі-ЄРДР) за №0000380 від 06.07.2024 року після отримання заяви про кримінальне провадження, у нездійсненні внесення достовірних відомостей та попередньої правової кваліфікації, які дізнавач зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, в порядку п.5 ч.5 ст.214 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК),-

В С Т А Н О В И Л А :

16 липня 2024 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра, в порядку ст.303 КПК, надійшла скарга ОСОБА_7 на дії/бездіяльності дізнавача, яка полягає у невнесенні достовірних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000380 від 06.07.2024 року після отримання заяви про кримінальне провадження, у нездійсненні внесення достовірних відомостей та попередньої правової кваліфікації, які дізнавач зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, в порядку ч.ч.1,2, п.5 ч.5 ст.214 КПК.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 29 травня 2025 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник порушує питання про скасування рішення слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю, неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування зазначає, що слідчий суддя не дослідив правову природу застосування до потерпілого, як непрацездатної особи пенсіонера за віком, дискреції визначення нанесеної йому кримінальної шкоди, коли до нього була застосована дискреція розрахунку нанесення кримінальної шкоди, як для працездатної особи. Крім того, слідчий суддя не здійснив судовий контроль за проведення повноважними особами органу досудового розслідування своїх дискреційних повноважень у кримінальному провадженні.

Разом з тим зауважує, що слідчим суддею не надано по суті оцінки скарзі та викладеним у ній обставинам.

Також вказує, що оскаржуваною ухвалою було обмежено його конституційні права і свободи, розгляд скарги відбувся без додержання рівності його прав перед законом і судом, та за відсутності захисника, коли його участь була обов`язковою.

З огляду на викладене скаржник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 29 травня 2025 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення скаржника ОСОБА_7 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, вислухавши думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано у повному обсязі.

Відповідно ст.55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на дії/бездіяльності дізнавача, яка полягає у невнесенні достовірних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000380 від 06.07.2024 року після отримання заяви про кримінальне провадження, у нездійсненні внесення достовірних відомостей та попередньої правової кваліфікації, які дізнавач зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, в порядку ч.ч.1,2, п.5 ч.5 ст.214 КПК, слідчий суддя у своєму рішенні, посилаючись на положення ст.ст.214,303 КПК, зазначив, що здійснення судового контролю з боку слідчого судді за діями слідчого, дізнавача, прокурора щодо правильності правової кваліфікації, у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР, на етапі досудового розслідування до повідомлення особі про підозру, вимогами кримінального процесуального закону не передбачено. Виправлення допущених слідчим, дізнавачем помилок на цьому етапі можливе прокурором в рамках процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Тобто визначення попередньої правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення належить тій особі, яка вносить відомості до ЄРДР (слідчому, дізнавачу, прокурору), і це є їх дискреційними повноваженнями.

Також вказав, що КПК передбачає лише одну форму і спосіб реагування посадової особи органу досудового розслідування при зверненні до неї із заявою про вчинення кримінального правопорушення внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР з послідуючою видачею заявнику відповідного витягу з ЄРДР.

Поза тим, слідчий суддя зазначив, що необхідність зміни стороною обвинувачення короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що впливає на правову кваліфікацію тієї самої події кримінального правопорушення, відомості про які вже внесені до ЄРДР, не є підставою для повторного внесення до ЄРДР відомостей щодо тієї ж події, але з іншим коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та іншою кваліфікацією.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновків, що суд своїм рішенням не може втручатись у повноваження слідчого, дізнавача, прокурора щодо визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення та зобов`язувати змінювати попередню правову кваліфікацію з частини 1 на частину 3 ст. 190 КК, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч. 1,4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Як слідує зі змісту витягу з ЄРДР (а.с.6) 06.07.2024 року ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за №0000380 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_7 від 05.04.2024 (а.с.7-12) з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України та коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: «05.07.2024 до ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в період з квітня 2022 року до теперішнього часу, невстановлена особа, шляхом зловживання довірою, користуючись відсутністю укладення цивільно-правового договору оренди житла, заволоділа його майном, а саме грошовими коштами, загальну суму яких наразі не встановлено, які ОСОБА_7 було добровільно витрачено на поліпшення об`єкту оренди та добровільно передано за сплату за оренду відповідного об`єкту, що розташовано в СТ «Зелений клин», с. Ясне Новокодацького району м. Дніпра. На даний час грошові кошти ОСОБА_7 повернуто не було ("ЄО" № 17781)».

Зі змісту скарги ОСОБА_7 (а.с.1-4) вбачається, що останній не погоджується з коротким викладом обставин, зазначеним у відповідному розділі витягу з ЄРДР, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, та попередньою правовою кваліфікацією діяння, оскільки у своїй заяві він вказував ч.3 ст.190 КК.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Зазначеному імперативному принципу відповідає використана у КПК законодавча техніка, зокрема в ч.1 ст.303, що містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, та цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, вищенаведені обставини свідчать про те, що положеннями чинного законодавства не передбачено розгляд слідчим суддею скарг, предметом яких є корегування/внесення змін до відомостей, що містяться в ЄРДР.

Відтак, на переконання апеляційного суду, висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги скаржника ОСОБА_7 на дії/бездіяльності дізнавача, яка полягає у невнесенні достовірних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000380 від 06.07.2024 року після отримання заяви про кримінальне провадження, у нездійсненні внесення достовірних відомостей та попередньої правової кваліфікації, які дізнавач зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, в порядку ч.ч.1,2, п.5 ч.5 ст.214 КПК, належним чином мотивовані, ґрунтуються на змістовному дослідженні усіх обставин справи та доводів апелянта.

Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається скаржник, не впливають на правильність прийнятого місцевим судом рішення.

Отже, перевіркою матеріалів даного провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень слідчим суддею вимог КПК щодо процесуального порядку судового розгляду скарги, які, згідно ст.412 КПК, слід було визнати істотними та які б тягнули за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга скаржника ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 29 травня 2025 рокує законною, обґрунтованою, належним чином вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 29 травня 2025 року про відмову у задоволенні скарги на дії/бездіяльності дізнавача, яка полягає у невнесенні достовірних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000380 від 06.07.2024 року після отримання заяви про кримінальне провадження, у нездійсненні внесення достовірних відомостей та попередньої правової кваліфікації, які дізнавач зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, в порядку ч.ч.1,2, п.5 ч.5 ст.214 КПК, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4