Справа № 199/9118/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(мотивувальна частина)

08 липня 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4 ;

особи, відносно якої розглядається клопотання - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000560 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Дніпропетровська, із повною вищою освітою, одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні нікого не маючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

яке надійшло з Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

Суд уважає доведеним, що 22 травня 2025 року, приблизно о 22:00 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взявши із собою заздалегідь підготовлену, невстановлену горючу рідину, яка мала гніт для запалу та прибув за адресою: м. Дніпро, вул. Універсальна, буд. 21, де розташований Храм на честь ікони Божої Матері «Скоропослушниця» Української православної церкви Дніпропетровської єпархії.

Далі, ОСОБА_5 перебуваючи на території Храму на честь ікони Божої Матері «Скоропослушниця» Української православної церкви Дніпропетровської єпархії, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Універсальна, буд. 21 та, використовуючи заздалегідь підготовлену, невстановлену горючу рідину, яка мала гніт для запалу, за допомогою невстановленого предмету підпалив вказаний гніт та кинув горючу рідину в бік вхідних дверей вищевказаного храму.

Однак, невстановлена горюча рідина, яку кинув ОСОБА_5 впала на сходах храму, внаслідок чого не спричинила загоряння будівлі Храму на честь ікони Божої Матері «Скоропослушниця» Української православної церкви Дніпропетровської єпархії, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Універсальна, буд. 21.

До суду прокурор звернувся із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 з урахуванням висновку судово-психіатричного експерта № 287-к від 25.06.2025 у вигляді застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, так як ОСОБА_5 страждав та на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням, що позбавило останнього можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У судовому засіданні:

- прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування примусового заходу медичного характеру та просив застосувати до ОСОБА_5 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку;

- представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусового заходу медичного характеру;

- ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора;

- захисник ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Судом під час судового розгляду клопотання були досліджені докази, отримані під час кримінального провадження, належність та допустимість яких ніким не оспорювались та не піддавались сумніву, а саме:

- протоколом огляду місця подій від 22 травня 2025 року, що об`єктом огляду є територія храма Ікони Божої матері Скоропослушниця, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Універсальна, 21. Територія огороджена парканом. З боку Універсальної двоє двостворчатих воріт, які на момент огляду зачинені на навісний замок, хвиртка, яка на момент огляду відчинена, не пошкоджена.

На території розташовано приміщення храму вхід до якого здійснюється через металеві двері, перед якими ґанок розмірами 2,0х4,8 м., покриття ґанка - бетонна плита. Перед ґанком - сходи. Розмір сходів 1,5х4,8 м. По бокам ґанка - металева ізгородь та лавки. На ґанку, біля лавки, яка праворуч від від входу, пластикова пляшка сірого кольору об`ємом 1 літр з написом: ardeca H-EP-GEAR 80W90. З вказаної пляшки зроблено змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон. Після цього пляшка оброблена магнітним дактилоскопічним порошком Червоний, внаслідок чого на поверхні пляшки виявлено один папілярний узор, відкопійований на липку стрічку.

На ґанку, біля лавки, яка ліворуч від входу лежить ремінець жовтого кольору з чорною смугою.

На ґанку та сходах шар рідини, схожий на олію. Окремо зроблені змиви дистильованою водою на стерильний марлевий тампон зі сходів та з поверхні ґанка.

На тротуарній плитці біля приміщення храму, виявлена пляма з якої зроблено змив дистильованою водою на на стерильний марлевий тампон.

Під час огляду виявлено:

1. Змиви з пляшки дистильованою водою на стерильний марлевий тампон - до паперового конверту;

2. Один папілярний узор з плямами відкопійований на одну липку стрічку - до паперового конверту;

3. Пляшку сірого кольору об`ємом 1 літр з написом: ardeca H-EP-GEAR 80W90 - до сейф пакету RAW 0049983;

4. Ремінець прямокутний жовтого кольору з чорною смугою - до сейф пакету ICR 0071100;

5. Змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з ґанку - до паперового конверту;

6. Змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон зі сходів - до паперового конверту;

7. Змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з тротуарної плитки поруч з приміщенням храму - до паперового конверту;

- постановою про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 22 травня 2025 року, що визнано у якості речових доказів по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000560 від 22.05.2025 року, наступне:

1. Пляшка сірого кольору, об`ємом 1 л., яку поміщено до спец. пакету НПУ №RA W0049983;

2. Змиви з пляшки дистильованою водою на марлевий тампон, які поміщено до паперового конверту;

3. Слід папілярного візерунку на 1 липкій стрічці з поверхні пляшки, який поміщено до паперового конверту;

4. Ремінець прямокутний жовтого кольору з чорною смугою, який поміщено до спец пакету НПУ №1CR0071100;

5. Змив дистильованою водою на марлевий тампон з ґанку, який поміщено до паперового конверту;

6. Змив дистильованою водою на марлевий тампон зі сходів, який поміщено до паперового конверту;

7. Змив дистильованою водою на марлевий тампон з тротуарної плитки, який поміщено до паперового конверту;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 травня 2025 року, з якого слідує, що на запитання чи впізнає він (вона) когось з осіб зображених на фотознімках ОСОБА_7 заявив, що зможе впізнати (впізнає) на фото №3 особу. Чоловіка, якого бачив 21.05.2025 близько о 10:30 год., на дитячому майданчику біля церкви, за адресою: м. Дніпро, вул. Універсальна, 21, який в ході розмови зі свідком погрожував спалити вказану церкву;

- постановою про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 22 травня 2025 року, з якої слідує, що визнано у якості речового доказу по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000560 від 22.05.2025 року:

1. дактилоскопічну карту, заповнену на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку поміщено до паперового конверту.

2. Дактилоскопічну карту, заповнену на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку поміщено до паперового конверту - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- висновком експерта №СЕ-19/105-25/5157-Д від 23.05.2025 року, що: слід пальця руки розмірами 19х10 мм на відрізку липкої стрічки найбільшими розмірами 35х26 мм, виявлений на поверхні пластикової пляшки, який вилучено 22.05.2025 під час огляду місця подій за адресою: м. Дніпро, вул. Універсальна, буд. 21, придатний для ідентифікації особи.

Слід пальця руки розмірами 19х10 мм на відрізку липкої стрічки найбільшими розмірами 35х26 мм, виявлений на поверхні пластикової пляшки, який вилучено 22.05.2025 під час огляду місця подій за адресою: м. Дніпро, вул. Універсальна, буд. 21, залишений мізинцем лівої руки, що є в дактилокарті, заповненій на ім`я гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- постановою про визначення місця зберігання речових доказів від 23 травня 2025 року, з якої слідує, що речові докази, а саме слід папілярного візерунку на 1 липкій стрічці з поверхні пляшки, який поміщено до сейф-пакет Експертної служби МВС №3777669 та дактилокарту, заповнену на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка упакована в сейф-пакет без номеру - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- протоколом обшуку від 22.05.2025 року, що у ході проведення обшуку було виявлено:

В кімнаті №1 кухні-студії виявлено предмет, схожий на мотузку, який може використовуватись як фетиль при виготовленні саморобних засобів для підпалу, який поміщений до спец.пакету RIC 2230450;

В підсобному приміщені виявлено тампони у кількості 7 шт., на яких міститься напис X-TREME Газ Бутан Пропан, які поміщені до спец.пакету RAW 0050050;

- постановою про визначення речових доказів та місця їх зберігання від 22 травня 2025 року, з якої слідує, що вилучений предмет, схожий на мотузку, який може використовуватись як фетиль при виготовленні саморобних засобів для підпалу, який поміщено до спец. пакету RIC2230450, визнати речовим доказом по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000560 від 22.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України та зберігати у камері схову відділу поліції №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Вилучені балони у кількості 7 шт., на яких міститься напис X-TREME Газ Бутан Пропан, які поміщені до спец. пакету RA W0050050, визнати речовим доказом по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000560 від 22.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України та зберігати у камері схову відділу поліції №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області;

- висновком судово-психіатричного експерта №287-к від 25.06.2025 р., що на підставі викладеного вище експертна комісія приходить до висновку, що ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в даний час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдальної.

Зазначений висновок підтверджується анамнестичними відомостями, даними матеріалів кримінального провадження та медичної документації про виявлені у іспитованого такі зміни психіки, властиві шизофренічному процесу, як ригідність, труднощі спілкування, замкнутість, дезинтерграція психічної діяльності, порушення мислення та емоцій з наростанням специфічних для шизофренії змін у вигляді припинення розвитку особистості з втратою колишніх інтересів, жвавості, допитливості, падіння психічної продуктивності, втрати цілеспрямованості, вольової активності з виникненням психопродуктивної симптоматики параноїдної структури з проявами психічного автоматизму, вираженими афективними розладами (тривога, страх, напруженість, підозрілість), порушення сну, з появою й наростанням надалі характерних для шизофренії змін, таких як падіння енергетичного потенціалу, дисгармонія психічного складу, нездатність відповідати вимогам суспільства, емоційна парадоксальність із втратою критичних, прогностичних та адаптаційних здібностей, що стало приводом до госпіталізації у психіатричні стаціонари з відстороненням від військової служби та наглядом психіатром за місцем мешкання.

Зазначений висновок підтверджується також результатами даного психіатричного обстеження, що виявили у іспитованого характерні для шизофренічного процесу порушення мислення (різноплановість, непослідовність, резонерство), емоційно-вольової сфери (парадоксальність, неадекватність) у поєднанні з грубими порушеннями критичних і адаптаційних здібностей.

Зазначений психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння.

За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в даний час виявляє психічний розлад у вигляді шизофренії параноїдальної

Зазначений психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння.

За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними

За своїм психічним станом, відповідно до ст. 92 КК України, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Питання осудності виходить за межі компетентності експертів;

- ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 27.05.2025 року про накладення арешту на майно: предмет схожий на мотузку, який може використовуватися як фетиль при виготовлені саморобних засобів для підпалу, який поміщено до спец.пакету RIC2230450; балони у кількості 7 шт., на яких міститься напис «X-TREME Газ Бутан Пропан», які поміщені до спец. пакету RAW0050050;

- висновком експерта №СЕ-19/105-25/20756-ФХД від 03.06.2025 року, що на наданих на дослідження порожній пластиковій пляшці з полімерного матеріалу сірого кольору з нашаруванням речовини коричневого кольору, фрагменті стропи жовтого кольору з чорною смугою зі слідами термічної та нашаруванням речовини чорного кольору, двох фрагментах марлі білого кольору з нашаруванням речовини жовтого кольору та фрагмент марлі з нашаруванням речовини чорного кольору (згідно постанови ініціатора «…пляшці сірого кольору, об`ємом 1л.; ремінці прямокутному жовтого кольору з чорною смугою; змиві дистильованою водою на марлевий тампон з ганку; змиві дистильованою водою на марлевий тампон зі сходів; змиві на марлевий тампон з тротуарної плитки...») виявлено сліди нафтопродукту, який мас вуглеводневий склад характерний для нафтової оливи. На наданому на дослідження фрагменті марлі білого кольору з нашаруванням речовини чорного кольору (згідно постанови ініціатора «…змивах з пляшки дистильованою водою на марлевий тампон…») слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів не виявлено в межах чутливості застосуваннях методів дослідження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані неосудності. До такої особи за рішенням суд можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КК України визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочин у стані неосудності.

Суд вважає, що мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 194 КК України, яке вчинене особою, щодо якої розглядається справа ОСОБА_5 .

Заслухавши думки учасників судового провадження, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, суд, визначивши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчої щодо застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 на підставі ч. 3 ст. 94 КК України, згідно до вимог якої госпіталізація до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги може бути застосована судом щодо хворого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить небезпеки для суспільства, але потребує госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги, тримання у психіатричному закладі та лікуванні в умовах нагляду які визначать уповноважені законом особи.

Також, суд вважає вказати на наступне.

Частиною 6 ст. 368 КПК України визначено, що, обираючи і застосовуючи норму Закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні судових рішень, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду.

При цьому, ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у Постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а ч.6 цієї статті також визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у Постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до Постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.06.2019 року (справа № 202/5997/17, провадження № 51-6228 км 18) осудність є однією з загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв, відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Виходячи з положень статей 23, 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Зокрема, при вчиненні крадіжки винний усвідомлює, що він порушує право власності, таємно викрадає чуже майно і тим самим завдає потерпілому майнової шкоди.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Таким чином, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини.

Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Відповідно до дослідженого судом висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 у період вчинення інкримінованого йому діяння та на час проведення експертизи страждав на хронічне психічне захворювання. Зазначене хронічне захворювання позбавило його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння.

З зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Викладення в ухвалі про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, що беззаперечно є свідченням неправильного застосування такого закону.

Суд звертає увагу, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.

Зокрема, статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи.

Верховенство права (частина перша статті 8 КПК) є засадою кримінального провадження, відповідно до якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Саме на реалізацію цієї засади спрямовані встановлені спеціальними нормами КПК винятки, які дають можливість судам усіх інстанцій без обмеження процесуальними позиціями сторін, навіть з власної ініціативи, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, приймати рішення щодо покращення правового становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Вище викладене узгоджується із згаданою правовою позицією Верховного Суду, який змінив ухвали судових інстанцій шляхом виключення посилання на спрямованість умислу, мету і мотив дій особи при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст.15 та ч. 1 ст. 185 КК України.

Тому суд, при ухваленні остаточного рішення за наслідками розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000560, яке надійшло з Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області, у відношенні ОСОБА_5 , здійснює виклад мотивувальної частини судового рішення без посилання на спрямованість умислу, мету і мотив дій, як на складові злочину, який скоєно ОСОБА_5 .

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна, Суд враховує наступне.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 27.05.2025 року накладено арешт на майно: предмет схожий на мотузку, який може використовуватися як фетиль при виготовлені саморобних засобів для підпалу, який поміщено до спец.пакету RIC2230450; балони у кількості 7 шт., на яких міститься напис «X-TREME Газ Бутан Пропан», які поміщені до спец. пакету RAW0050050.

Суд вважає, що з огляду на викладене, на припис ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню арешт майна на речові докази, якій накладено зазначеною ухвалою слідчого судді від 27.05.2025 року.

Судові витрати по кримінальному провадженні підлягають віднесенню за рахунок держави, враховуючи хворобливий стан здоров`я ОСОБА_5 , а саме, при проведенні:

- судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/105-25/5157-Д від 23.05.2025, вартість якої складає 3 565 грн. 60 коп.;

- судової експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів № СЕ-19/104-25/20756-ФХД від 03.06.2025, вартість якої складає 3 565 грн. 60 коп.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513, 392, 395 КПК України,

суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 194 КК України, - примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Скасувати арешт майна на речові докази, якій накладено ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 27.05.2025 року.

У відповідності з п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України дактилокарту на ім`я ОСОБА_5 залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

У відповідності до ст. 100 КПК України, після набрання ухвали законної сили: пляшку сірого кольору, об`ємом 1 літр; ремінець; змиви; слід папілярного візерунку на 1 липкій стрічці; предмет схожий на мотузку, - знищити.

Ухвала суду учасниками судового провадження може бути оскаржена протягом семи днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

11.07.2025