Провадження № 1-кс/554/8718/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого ВРЗСТ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000869 від 05.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що в провадженні ВРЗСТ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000869 від 05.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04.07.2025 року, близько 21:15 год., водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Богдан 211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по головній дорозі вул. Нижньомлинська в напрямку вул. Південна, здійснив наїзд на самокат механічний під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по вул. Садова та на нерегульованому перехресті здійснив виїзд на головну дорогу, не переконавшись у безпечності маневру, в результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом. У результаті ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ноги , був госпіталізований до КП «ДМКЛ ПМР».

За результатами огляду місця ДТП 04.07.2025 транспортний засіб: автомобіль Богдан 211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який зберіг на собі пошкодження в результаті ДТП, було тимчасово вилучено. В подальшому було передано на відповідальне зберігання власнику.

Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 автомобіль Богдан 211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

07.07.2025 постановою слідчого вилучений автомобіль визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляду клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, судом здійснювалися виклики на належний останньому номер мобільного телефону з метою його належного повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, однак здійснити виклик не вдалося.

Частиною 1 статті 172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за відсутності учасників судового провадження та без фіксації судового провадження за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі положень ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на автомобіль Богдан 211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України

Постановою слідчого від 07.07.2025 року названий транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

04.07.2025 року автомобіль Богдан 211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під зберігальну розписку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчим доведено, що автомобіль Богдан 211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 є доказом злочину, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, отриманих унаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у ст.98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту щодо вказаного майна надасть можливість провести із ним необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, отримані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, встановленню обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування, з`ясуванню обставин механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди та встановленню причинного зв`язку між діяннями учасників пригоди та наслідками, які настали, що неможливо встановити без дослідження транспортного засобу, на якому залишилися сліди кримінального правопорушення.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Богдан 211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1