Провадження №1-кс/127/8296/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 22.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що рішенням 1 сесії 7 скликання ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1 від 06.11.2015 визнано повноваження ОСОБА_4 як ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.п. 4 п. 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» та розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.12.2020 № 4 повноваження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 припинено з 03.12.2020.

Таким чином, ОСОБА_4 в період часу з 06.11.2015 по 03.12.2020 обіймав посаду ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а тому, відповідно до положень ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України, був службовою особою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду ІНФОРМАЦІЯ_4 з 06.11.2015 по 03.12.2020, маючи на меті сприяти незаконному одержанню неправомірної вигоди для інших фізичних осіб у вигляді права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, склав та засвідчив своїм особистим підписом і скріпив відтиском гербової печатки ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 № 770 від 22.10.2020, відповідно до якого ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :03:001:0534, площею 0,1085 га.

На підставі вказаного рішення, державним реєстратором речових прав на нерухоме майно ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 19.12.2020 зареєстровано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_5 .

На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2024 про тимчасовий доступ з ІНФОРМАЦІЯ_6 , віддалене робоче місце №?3 вилучено оригінали протоколу 35 сесії 7 скликання ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.10.2020 та усі рішення, що приймались на сесії з номера 744 по 776. Досудовим розслідуванням встановлено, що рішення № 770 не стосується земельної ділянки під кадастровим номером :03:001:0534.

Після вчинення незаконної реєстрації земельної ділянки під кадастровим номером :03:001:0534, ОСОБА_5 , 30 березня 2021 року у приміщенні приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_7 , уклав договір дарування, зареєстрований під №1300, про продаж земельної ділянки сільськогосподарського призначення під кадастровим номером :03:001:0534 ОСОБА_8 .

На даний час, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вищевказана земельна ділянка належить ОСОБА_8 .

Враховуючи вищевикладене, з метою проведення належного досудового розслідування та уникнення настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частиною 2 ст. 172 КПК України, визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчими відділу поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000110 від 22.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом незаконних дій колишнього голови ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, матеріалами клопотання не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно та не надано доказів, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 та меті зазначеній у ст. 170 КПК України.

Відповідно до вимог КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Досудове розслідування проводиться за фактом можливих незаконних дій колишнього голови ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , щодо незаконного отримання та подальшу передачу у власність іншим особам земельних ділянок, однак у вказаному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

Земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0534 площею 0,1085 га, належить ОСОБА_8 , на підставі договору купівлі-продажу, який засвідчений нотаріусом відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, прокурор просить накласти арешт на майно особи, яка не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, та останнім не враховано, що накладення арешту на земельну ділянку буде порушувати права добросовісного власника.

Враховуючи, що прокурором не надано доказів, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0534 відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не доведено наявності обставин та мети, передбаченої ч. 2 статті 170 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0534, яка належить ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження № 0000110 від 22.03.2024 відмовити.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя