У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5

кримінальне провадження 1-кс/308/4725/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді в межах клопотання старшого слідчого Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , інструктора 1 навчального взводу, 4 навчальної роти, 3 навчального батальйону, у військовому званні молодшого сержанта, раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

встановив:

11 серпня 2025 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 13:00 години 18 червня 2025 року ОСОБА_4 стало відомо про те, що його співмешканка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці можливо вступала в інтимний звязок з потерпілим ОСОБА_9 , з яким ОСОБА_4 знайомий протягом тривалого періоду часу, а саме: близько 10 років. На грунті ревнощів та помсти у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 .

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 18 червня 2025 року близько 17:55 години, приїхав за адресою: АДРЕСА_2 , який належить, та де проживає потерпілий ОСОБА_9 , маючи при собі заздалегідь підготовлене знаряддя вчинення злочину, а саме: ніж.

Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 зайшов на подвір`я вищевказаного будинку через незачинену хвіртку, побачив потерпілого ОСОБА_9 та переконався у відсутності сторонніх осіб на території, які завадили б йому реалізувати свій злочинний умисел. Після чого, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, керуючись своїм умислом на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому, переслідуючи мотив ревнощів та помсти потерпілому ОСОБА_9 , скориставшись тим, що останній не спостерігав за його діями, оскільки був повернутий спиною до ОСОБА_4 , непомітно дістав з-під одягу заздалегідь підготовлений ніж, та тримаючи Його у правій руці непомітно наблизився до потерпілого ОСОБА_9 , після чого умисно здійснив один удар лезом ножа у шию останнього, не спричинивши при цьому смертельне поранення. Однак, потерпілий ОСОБА_9 почав вчиняти активні дії з метою збереження свого життя, чинити опір, оскільки володів тактичними навичками самозахисту, так як раніше був військовослужбовцем, та проходив відповідну підготовку.

Разом з цим, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що удар у шию не приніс бажаного результату, останній з метою реалізацію свого умислу, вирішив продовжити злочинні дії, які направлені на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 , а саме: почав наносити серію ударів в область голови, шиї, правого передпліччя, грудної клітки, після чого наніс проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки, чим саме спричинив масивну кровотечу у потерпілого ОСОБА_9 .

У такий спосіб, ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки на той час вважав, що завдані тілесні ушкодження є критичними та спричинять смерть потерпілого ОСОБА_9 , однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки у конфлікт втрутився ОСОБА_10 , який своєчасно надав допомогу ОСОБА_11 , а саме: використовуючи власний транспортний засіб, доставив останнього до медичного закладу, де потерпілому ОСОБА_9 вчасно надали медичну допомогу в реанімаційному відділенні.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, зареєстрований та фактично проживаючий: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодружений, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , інструктор 1 навчального взводу, 4 навчальної роти, 3 навчального батальйону, у військовому званні молодший сержант, раніше не судимий.

Постановою заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_12 , задоволено клопотання слідчого в кримінальному провадженні та строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 19 вересня 2025 року.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 15 серпня 2025 року, однак заявлені ризики, які встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу не зменшились виникла необхідність в продовжені запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наразі ризики, які були прийняті судом при обрані щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та не відпали.

На думку слідчого, вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у виді тримання під вартою. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не забезпечить реальної можливості запобігти ризикам, визначеним ст.177 КК України.

В клопотанні слідчий зазначає, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Існування зазначених ризиків підтверджується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення та відомими даними про особу підозрюваного.

На підставі наведеного просить продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні підтримав внесене клопотання про, зазначив, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з якими відносно підозрюваного було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні зазначила, що проти задоволення клопотання прокурора заперечує, посилаючись на пояснення зазначені в раніше поданому письмовому клопотанні, вважає підозру необгрунтованою, ризики не доведеними, зазначила, що вони з підзахисним будуть доводити вчинення вказаних ді у стані афекту, крім того вважає, що потерпілим у вказаній ситуації є її підзахисний, якому теж наносились удари.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав свого захисника, зазначив, що не збирається вчиняти вплив на будь кого, втіка, та переховуватись від слідства та суду. Зазначив, що події відбулись через те що він був обурений поведінкою потерпілого та ганебні слова потеріплого щодо його цивільної дружини призвели до його такої поведінки, він просто не пам"ятав що робить і не розумів цього.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з положень ч.4 ст.199 КПК України розгляд клопотання про продовження строку дії тримання під вартою здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як передбачено ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 13:00 години 18 червня 2025 року ОСОБА_4 стало відомо про те, що його співмешканка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці можливо вступала в інтимний звязок з потерпілим ОСОБА_9 , з яким ОСОБА_4 знайомий протягом тривалого періоду часу, а саме: близько 10 років. На грунті ревнощів та помсти у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 .

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 18 червня 2025 року близько 17:55 години, приїхав за адресою: АДРЕСА_2 , який належить, та де проживає потерпілий ОСОБА_9 , маючи при собі заздалегідь підготовлене знаряддя вчинення злочину, а саме: ніж.

Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 зайшов на подвір`я вищевказаного будинку через незачинену хвіртку, побачив потерпілого ОСОБА_9 та переконався у відсутності сторонніх осіб на території, які завадили б йому реалізувати свій злочинний умисел. Після чого, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, керуючись своїм умислом на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому, переслідуючи мотив ревнощів та помсти потерпілому ОСОБА_9 , скориставшись тим, що останній не спостерігав за його діями, оскільки був повернутий спиною до ОСОБА_4 , непомітно дістав з-під одягу заздалегідь підготовлений ніж, та тримаючи Його у правій руці непомітно наблизився до потерпілого ОСОБА_9 , після чого умисно здійснив один удар лезом ножа у шию останнього, не спричинивши при цьому смертельне поранення. Однак, потерпілий ОСОБА_9 почав вчиняти активні дії з метою збереження свого життя, чинити опір, оскільки володів тактичними навичками самозахисту, так як раніше був військовослужбовцем, та проходив відповідну підготовку.

Разом з цим, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що удар у шию не приніс бажаного результату, останній з метою реалізацію свого умислу, вирішив продовжити злочинні дії, які направлені на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 , а саме: почав наносити серію ударів в область голови, шиї, правого передпліччя, грудної клітки, після чого наніс проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки, чим саме спричинив масивну кровотечу у потерпілого ОСОБА_9 .

У такий спосіб, ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки на той час вважав, що завдані тілесні ушкодження є критичними та спричинять смерть потерпілого ОСОБА_9 , однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки у конфлікт втрутився ОСОБА_10 , який своєчасно надав допомогу ОСОБА_11 , а саме: використовуючи власний транспортний засіб, доставив останнього до медичного закладу, де потерпілому ОСОБА_9 вчасно надали медичну допомогу в реанімаційному відділенні.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, зареєстрований та фактично проживаючий: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодружений, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , інструктор 1 навчального взводу, 4 навчальної роти, 3 навчального батальйону, у військовому званні молодший сержант, раніше не судимий.

Постановою заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_12 , задоволено клопотання слідчого в кримінальному провадженні та строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 19 вересня 2025 року.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, підставою для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою стали обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України підтверджуються матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання.

При цьому слідчий суддя констатує, що ризик, що стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, що підтверджено матеріалами клопотання, заперечення сторони захисту їх не спростовують.

Стороною обвинувачення підтверджена необхідність виконання органом досудового розслідування ряду слідчих та процесуальних дій, без яких не можливе завершити досудового розслідування.

За таких обставин, враховуючи доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також враховуючи існування об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Посилання підозрюваного та захисника на відсутність обгрунтованих ризиків, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 205, 309, 376, 392 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів починаючи з 12 серпня 2025 року по 19 вересня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 відмовити.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали було проголошено 18 серпня 2025 року о 16 год. 45 хв..

Слідчий суддя ОСОБА_1