Справа № 461/8837/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1323/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в м. Львові, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 7 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сокаль, Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

та її захисника-адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

старший слідчий в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, у період з 15 вересня 2020 року по 22 листопада 2021 року отримала від ОСОБА_11 грошові кошти в загальній сумі 9 578 826 гривень для ведення нею господарської діяльності, а в подальшому розподілу отриманих доходів та повернення вкладених коштів, не повертаючи при цьому основної суми вкладених коштів під приводом залучення таких коштів для нових закупівель, одночасно, частково повертаючи ОСОБА_11 надані ним кошти в загальній сумі 749 490 гривень, створюючи уяву в потерпілого щодо успішності її бізнесу з метою запобігання усвідомлення ОСОБА_11 факту заволодіння ОСОБА_6 його грошовими коштами, таким чином, шляхом вказаних протиправних дій, ОСОБА_6 заволоділа коштами ОСОБА_11 на загальну суму 8 829 336 гривень, що відповідно до примітки статті 185 КК України визнається особливо великими розмірами.

Слідчий зазначав, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просив слідчого суддю застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 7 травня 2025 року задоволено частково клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 .

Застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї строком на два місяці, тобто до 07 липня 2025 року включно, наступних обов`язків:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі потерпілим у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попереджено ОСОБА_6 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу якою застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, визначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., покласти на неї наступні обов`язки строк на 2 місяці, а саме:

-прибувати до слідчого прокурора та суду за кожною вимогою;

-не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи.

Наголошує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції від 4 жовтня 2021 року) підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Звертає увагу, що слідчим суддею суду першої інстанції не надано належної оцінки доказам та обставинам, які наведені стороною обвинувачення на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Повідомляє, що зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, підозрюваній ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, вік та стан здоров`я підозрюваної дозволяє їй перебування у слідчому ізоляторі, що є необхідним для забезпечення її належної процесуальної поведінки.

Зазначає, що підозрювана ОСОБА_6 може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

26 травня 2025 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшов відзив адвоката ОСОБА_8 на апеляційну скаргу прокурора, в якому він просить апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 7 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 без мін.

Наголошує, повідомлена ОСОБА_6 підозра є необґрунтованою та не підтверджується належними та допустимими доказами, між підозрюваною та потерпілим ОСОБА_11 наразі існують цивільно-правові відносини, які є предметом розгляду у цивільному провадженні в Сокальському районному суді Львівської області. Наявність спору, що перебуває на розгляді у суді в порядку цивільного судочинства, свідчить про правовий (цивільно-правовий), а не кримінально-правовий характер спірних правовідносин. Зазначив, що на момент набуття майна підозрювана не мала умислу на його привласнення, а також не мала наміру ухилятися від виконання зобов`язань. Навпаки, ОСОБА_6 не переховувалася, не уникала контакту з ОСОБА_11 , а, більше того, добровільно ініціювала мирне врегулювання спору, а саме запропонувала графік поступового погашення заборгованості, остаточним терміном якого визначено 31 серпня 2030 року.

Зазначає, що аргументи прокурора, щодо шахрайських дій підозрюваної ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені доказами.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваної на підтримку доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення аргументів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 2 КПК України встановлено, що основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного законодавства.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 27 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України (в редакції від 04 жовтня 2021 року), яке відповідно до ч. 5 ст. 12 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

06 травня 2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України (в редакції від 04 жовтня 2021 року).

6 травня 2025 року слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6

7 травня 2025 року клопотання слідчого було задоволено частково слідчим суддею Галицького районного суд м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_6 відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Гаицького районного суду м. Львова дійшов правильного висновку про їх відсутність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що слідчим суддею вірно взято до уваги докази надані стороною захисту, зокрема копію ухвали Сокальського районного суду м. Львова від 19 лютого 2025 року про закриття підготовчого провадження та призначення до судового розгляду цивільної справи № 454/1386/24 за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості; пропозицію представника ОСОБА_6 про мирне врегулювання спору у вищевказаній справі шляхом встановлення графіку погашення заборгованості.

Зазначені дані підтверджують факт розгляду спору між потерпілим та підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні в порядку цивільного судочинства.

Крім того, в рамках вказаної цивільної справи ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 19 грудня 2022 року ОСОБА_6 було встановлено обмеження у праві виїзду за межі України.

Зазначені обставини, на переконання слідчого судді, суттєво зменшують ризик переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та/або суду.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів про наявність у підозрюваної наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непропорційними меті, яка ставиться до його застосування.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду, погоджується з висновками слідчого судді, що поведінка підозрюваної під час досудового розслідування дає підстави для застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на дані про особу, підозрюваної ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, з 26 жовтня 2009 року здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець та інші обставини справи.

Як на одну з підстав застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апелянт покликається на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у випадку визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, проте колегія суддів апеляційного суду зазначає, що тяжкість покарання хоча і є одним із елементів при оцінці ризиків ухилення від органу досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, однак, сама по собі не може бути достатньою підставою для застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, про те, що прокурор не довів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно та в повній мірі, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 7 травня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваної ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4