Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1025/25
Провадження № 1-кп/382/112/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні № 0000017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2014, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Яготинського районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 22.04.2025 застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання, а також покладено обов?язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02.05.2025 строк дії запобіжного заходу у вигляд домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання до ОСОБА_4 продовжено до 06.06.2025 включно.

22.05.2025 року прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Клопотання обґрунтовано тим, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 06.06.2025, але на даний час продовжують зберігатися ризики при обранні запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик є реальним зважаючи на те, що ОСОБА_4 усвідомивши невідворотність покарання, у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому обвинувачується і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих діянь, він може переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_5 вже оголошувався в розшук у цьому кримінальному провадженні. Незаконно впливати на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик існує у зв?язку з тим, що з метою уникнення кримінальної відповідальності може, як особисто, так і опосередковано за допомогою інших осіб, здійснювати протиправний вплив на свідків які вже допитані по кримінальному провадженню та особисті дані яких йому стали відомі під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, та приймаючи до уваги те, що деякі зі свідків є колишніми колегами по роботі обвинуваченого, узгодити з ними позицію захисту. Надаючи оцінку можливості впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, необхідно виходити також із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 є колишнім співробітником правоохоронного органу, користуючись цими зв?язками останній може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому судовому розгляду іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). Враховуючи вищевикладене та вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, його вік та репутацію, аналізуючи зібрані в сукупності докази, сторона обвинувачення приходить до обґрунтованого висновку, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та належне виконання покладених на обвинуваченого обов?язків, у зв?язку з чим, є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт.

Прокурор в судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила задовольнити.

Обвинувачений не заперечив щодо розгляду клопотання за відсутності його захисника та зазначив, що не потребує призначення іншого захисника на окрему процесуальну дію. Також не заперечив проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобого домашнього арешту. Потерпілі в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином. До матеріалів справи долучено заяви від потерпілих, які просили проводити розгляд справи у їх відсутність.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 4 статті 194 КПК України передбачено, що суд при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні прокурора, якщо прокурор не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

В обґрунтування клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, враховуючи ступінь тяжкості злочинів, в яких він обвинувачується, приймаючи до уваги характеризуючі дані ОСОБА_4 , оцінивши, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в сукупності всі обставини, у тому числі, визначені ст. 178 КПК України, стадію кримінального провадження, суд вважає, що на даний час ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не відпали, продовжує існувати ризик, що обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, більш м`який запобіжний захід, на думку суду, може не забезпечити запобігання вказаним ризикам.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що існують законні підстави та виправдана необхідність для продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою досягнення дієвості кримінального провадження та завдань цього провадження, а тому клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Одночасно, враховуючи позицію учасників кримінального провадження, необхідно покласти на обвинуваченого обов`язки згідно ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 331, 369-372, 376, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронних засобів контролю, на час судового розгляду строком на 60 днів та покласти на останнього такі обов`язки:

- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги;

- прибувати до прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (Чернігівська область), без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали суду покласти на прокурора та орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк домашнього арешту рахувати з моменту винесення ухвали 23.05.2025 року.

Строк дії ухвали визначити до 21.07.2025 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали підписано 23.05.2025.

Суддя ОСОБА_1