ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1842/25 Справа № 203/5094/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року, якою задоволено клопотання установи про звільнення засудженого від призначеного судом покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року приведено вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_7 від призначеного вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2022 року покарання, за вчинення кримінального правопорушення скоєного у 2021 року на суму шкоди в розмірі 295 грн. 00 коп., передбаченого ч. 3 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Звільнено засудженого ОСОБА_7 від призначеного вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2022 року покарання, за вчинення кримінального правопорушення скоєного 20.01. 2022 року на суму шкоди в розмірі 2 183 грн. 67 коп., передбаченого ч. 3 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Звільнено засудженого ОСОБА_7 від покарання в частині епізоду по вироку Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2022 року, за вчинення кримінального правопорушення скоєного 28.01. 2022 року на суму шкоди в розмірі 1 000 грн. 00 коп., передбаченого ч. 2 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Постановлено вважати засудженого ОСОБА_7 таким, що відбуває покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2023 року за ч. 1ст. 309 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень п.1 б ч.1 ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2023 року, у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 днів, менш суворого покарання за цим вироком, у виді обмеження волі на строк 1 рік, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 днів. Строк відбуття покарання рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 21.03.2023 року. Зарахувати в строк відбуття покарання строк його перебування під вартою, а саме, з 18.10.2022 року по 20.03.2023 року, включно.

Мотивуючи постановлене рішення суд виходив з того, що ОСОБА_7 засуджений за вироками Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2022 та від 18.10.2022 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме крадіжки чужого майна на суму, що на час вчинення правопорушень не перевищувало двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відтак є таким, що підлягає звільненню від призначеного покарання за вказаними вироками. У той же час, суд зазначив, що звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання за рядом кримінальних правопорушень, не звільняє його від подальшого відбування покарання, що було призначене вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2023 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішення засуджений подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що суд першої інстанції звільнивши його від покарання за вироками Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2022 та від 18.10.2022, безпідставно залишив йому строк остаточного покарання, визначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2023, просить змінити йому термін остаточного покарання.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Задовольняючи частково подання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» суд першої інстанції правильно встановив обставини вчинення кримінальних правопорушень засудженим, розмір заподіяної шкоди та дійшов обгрунтованого висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання за окремими епізодами його злочинної діяльності, що засудженим в апеляційній скарзі не оскаржується.

Між тим, суд першої інстанції, фактично застосувавши положення ч. 2 ст. 74 КК України та звільнивши засудженого ОСОБА_7 від покарання, призначеного йому за окремими епізодами крадіжки майна за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2022, не визначив остаточне покарання за цим вироком, що вплинуло на правильність визначення остаточного покарання за вироками Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.01.023, Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2023 а відтак і Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, тобто суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року, якою задоволено клопотання установи про звільнення засудженого від призначеного судом покарання скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_7 , задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_7 від призначеного вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2022 року покарання, за вчинення кримінального правопорушення скоєного у 2021 року на суму шкоди в розмірі 295 грн. 00 коп., передбаченого ч. 3 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 від призначеного вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2022 року покарання, за вчинення кримінального правопорушення скоєного 20.01.2022 року на суму шкоди в розмірі 2 183 грн. 67 коп., передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та за вчинення кримінального правопорушення скоєного 28.01. 2022 року на суму шкоди в розмірі 1 000 грн. 00 коп., передбаченого ч. 2 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.ст. 70, 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом частково складання призначених покарань до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 4 місяці.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.01.2023 року за ч.1 ст. 369 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2022 року більш суворим за цим вироком, визначити йому остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2023 року за ч. 2 ст. 310 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.01.2023 року більш суворим за цим вироком, визначити йому остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2023 року за ч. 1ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень п.1 б ч.1 ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2023 року, менш суворого покарання за цим вироком, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Строк відбуття покарання рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 21.03.2023 року. Зарахувати в строк відбуття покарання строк його перебування під вартою, а саме, з 18.10.2022 року по 20.03.2023 року, включно.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4