Справа № 752/5373/25
Провадження №1-кс/752/5345/25
У Х В А Л А

про арешт майна

18.06.2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання, внесене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001149 від 08.10.2024 року, -

в с т а н о в и в:

прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 16 червня 2025 року поштою звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 11.06.2025 року.

В обгрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001149 від 08.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Просить накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001149 від 08.10.2024 р. на речі та майно, вилучене у ході проведення обшуку з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з"явився, надав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність.

Дослідивши документи, додані до клопотання, встановлено наступне.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчим управлінням ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001149 від 08.10.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що представники ТОВ «АЛТ Україна ЛТД» (), ТОВ «ХЛР» (), ТОВ «ІНТЕГРЕЙТЕД МЕДІКАЛ ГРУП» () та інші особи, з метою привласнення бюджетних коштів вступили в злочинну змову з невстановленими на даний час посадовими особами Міністерства охорони здоров`я України, Національної академії медичних наук України та комунальних некомерційних підприємств.

Зокрема, посадовими особами вищевказаного ТОВ «АЛТ Україна ЛТД» та ТОВ «ХЛР» налагоджено протиправний механізм із заволодіння державними коштами під час проведення державних закупівель виробів медичного призначення та лікарських засобів. Протиправний механізм полягає у тому, що посадові особи державних установ у сфері медицини, інформують відповідних співробітників ТОВ, перед проведенням державних закупівель щодо оголошень майбутніх закупівель.

В свою чергу, відповідальні співробітники СГД розробляють технічні завдання та медико-технічні вимоги для майбутніх закупівель, обмежуючи коло учасників, та передають їх посадовцям закупівельних організацій. При цьому, представники компаній проводять консультування невстановлених службових осіб закладів охорони здоров`я МОЗ України, НАМН України та КНП щодо деталей майбутніх договорів на поставку, зокрема узгоджують з ними вигідні для них строки поставки, консультують посадових осіб щодо юридичних аспектів проведення тендерної закупівлі, схиляють їх до штучного завищення очікуваної вартості закупівлі, що призводить до формування високих цін на обладнання та створює хибне враження про економію.

В ході виконання вказаного доручення встановлено, що на даний час до протиправної діяльності причетний ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , фактично проживає: АДРЕСА_1 ), який є заступником директора з економічних питань Державної установи "Інститут патології крові та трансфузійної медицини НАМН "України" ().

11.06.2025 у період часу з 07 год. 11 хв. до 07 год. 47 хв. на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва, справа № 752/5373/25 (провадження № 1-кс/752/4987/25) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено речі, які належать ОСОБА_4 , які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy A24, з Imei 1: НОМЕР_2 , Imei 2: НОМЕР_3 , та сім-картками за номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

11.06.2025 слідчим СУ ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, прокурор зазначив, що метою такого заходу кримінального провадження є збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

На переконання суду в даному випадку прокурор дотримався вказаних вимог закону, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Так відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Доводи клопотання та додані до нього матеріали, на думку суду, містять достатньо даних, які вказують на ті обставини, що майно, вилучене під час проведення обшуку, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170 - 173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання, внесене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001149 від 08.10.2024 року - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон Samsung Galaxy A24, з Imei 1: НОМЕР_2 , Imei 2: НОМЕР_3 , та сім-картками за номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , вилучений під час проведення обшуку 11.06.2025 року за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, садове товариство "Орія".

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя