СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/746/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Києві у кримінальному провадженні відомості, про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001925 від 12.06.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Москва, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

23.07.2025 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначений обвинувальний акт отриманий судом.

Ухвалами Святошинського районного суду м. Києва (головуюча суддя ОСОБА_6 ) від 10.06.2025, обвинувачену ОСОБА_3 оголошено в розшук та дозволено затримання з метою її приводу для розгляду клопотання про обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судове провадження зупинено.

23.07.2025 ОСОБА_3 була затримана та доставлена до суду.

Ухвалою суду від 23.07.2025 судове провадження відновлено та призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

Прокурор під час підготовчого судового засідання просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, зазначив про його відповідність вимогам КПК України та дотримання правил територіальної підсудності при направленні до Святошинського районного суду м. Києва.

Захисник ОСОБА_5 , думку якої підтримала обвинувачена ОСОБА_3 , не заперечувала проти призначення судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_7 подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності у зв`язку з незадовільним станом здоров`я.

Також потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Судом встановлено, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України. При затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.

Дане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Святошинським районним судом м. Києва.

Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, відсутні.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні, оскільки обмежень, передбачених положеннями ч.2 ст.27 КПК України, судом не встановлено.

Згідно вимог ст. 31 КПК України кримінальне провадження підлягає розгляду суддею одноособово.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 318 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

Беручи до уваги вимоги ст.ст.61-63, ч.1 ст. 128 КПК України, суд приходить до висновку про прийняття до розгляду у кримінальному проваджені цивільного позову, поданого потерпілою ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено.

Разом з тим, прокурором було подано клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Від обвинуваченої ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про зменшення розміру застави з огляду на скрутний фінансовий стан.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив задовольнити подане ним клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою, з викладених у ньому підстав.

Захисник заперечила проти задоволення клопотання прокурора та просила застосувати до обвинуваченої інший, більш м`який запобіжний захід, або зменшити розмір застави до мінімальної межі, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку її підзахисної.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала думку захисника та просила зменшити їй розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, зауважила на тому, що має незадовільний стан здоров`я, запевнила, що у неї відсутні наміри переховуватись від суду, повідомила, що бажає укласти угоду про примирення з потерпілою.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом положень кримінального процесуального законодавства продовження застосування будь-якого запобіжного заходу, в тому числі у вигляді тримання під вартою, може бути зумовлено тим, що заявлені при застосуванні запобіжного заходу ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Оцінюючи існування наведених прокурором ризиків, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення у повній мірі доведена висока ступінь ймовірності можливих спроб обвинуваченої ОСОБА_3 вчинити дії, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст.177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, ризик переховування від суду, обґрунтовується тим, що обвинувачена ОСОБА_3 , у якої відсутні міцні соціальні зв`язки та достатні стримуючі фактори, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років), може вдатися до відповідних дій.

Ризик того, що обвинувачена ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що остання раніше судима за вчинення злочинів проти власності, не працевлаштована, стабільного джерела доходу не має, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів.

Разом з тим, ризик незаконного впливу зі сторони обвинуваченої на свідків та потерпілу не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання прокурора.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на зазначене вище, на думку суду, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є триваючими, суд доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинуваченої на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченої під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому, будь-яких даних про неможливість обвинуваченої ОСОБА_3 перебувати під вартою через стан здоров`я, матеріали справи не містять та стороною захисту не надані.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Водночас, враховуючи обставини кримінального правопорушення та відомості про особу обвинуваченої, її вік, майновий стан, стан здоров`я, суд вважає за доцільне зменшити розмір застави до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., в якості альтернативного запобіжного заходу, яку вважає співмірною з наявними в кримінальному провадженні ризиками та покладає на обвинувачену обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314-316, ст.ст. 369, 372 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на 14 год. 30 хв. 15 вересня 2025 року в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва у відкритому судовому засіданні.

Справу розглядати суддею одноособово.

Прийняти до судового розгляду цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати за участі прокурора, обвинуваченої, захисника, потерпілої.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 06 листопада 2025 року.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_3 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн.00 коп., яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва, після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за викликом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_3 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_3 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу визначити до 06 листопада 2025 року.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 09 вересня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1