Справа № 932/4701/23
Провадження № 1-кс/932/1354/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 16.04.2024 про закриття кримінального провадження № 0000185, внесеного до ЄРДР 16.02.2023 за ч. 1 ст. 364-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в якій остання просить: скасувати постанову слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 16.04.2024 про закриття кримінального провадження № 0000185, внесеного до ЄРДР 16.02.2023 за ч. 1 ст. 364-1 КК України.

В обґрунтування зазначеної скарги заявник зазначає, що у провадженні СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000185 від 16.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України. Рішенням слідчого від 16 квітня 2024 р., кримінальне провадження № 0000185 від 16.02.2023, було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Скаржник із таким рішенням слідчого не погоджується, оскільки на його думку, постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам процесуального закону, є невмотивованою і незаконною. Так, досудове розслідування взагалі не було проведено, слідчі дії не проводились, як і не було встановлено обставини вчинення даного злочину, особу, яка причетна до скоєння даного злочину, не було допитано свідків, потерпілу особу. На думку скаржника, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, є передчасним та безпідставним. Виходячи з викладеного, скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 16 квітня 2024 року.

Представник скаржника у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області явку свого представника у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином. 18.06.2024 року на вимогу суду начальник СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надав матеріали кримінального провадження № 0000185 від 16.02.2023 року в 1 томі.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи заявника, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження, відомості про яке 16.02.2023 року внесені до ЄРДР за № 0000185 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України.

Так, 15.02.2023 до ЧЧ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_4 за фактом неправомірних дій посадових осіб ТОВ «Світ-2005», які полягали в тому, що інший учасник товариства, шляхом створення нових юридичних осіб та внесення майна ТОВ «Світ-2005» до статутного капіталу новостворених товариств, здійснив відчуження у незаконний спосіб майна ТОВ «Світ-2005», чим порушив права та інтереси власника ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_4 не повідомлявся про проведення загальних зборів товариства, чим порушено вимоги Статуту ТОВ «Світ-2005» та чинного законодавства.

Постановою слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 30 березня 2023, кримінальне провадження № 0000185 від 16.02.2023, було закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

19.10.2023 ухвалою Дніпровського апеляційного суду у справі № 932/4701/23, провадження № 11-сс/803/2228/23 постанову слідчого СВ ВП №7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 30.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000185 від 16.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, - скасовано, матеріали кримінального провадження направлено до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування.

16.04.2024 постановою слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження № 0000185 від 16.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, - закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Закриваючи кримінальне провадження слідчий виходила з того, що в ході досудового розслідування не встановлено, що в діях власника товариства та інших посадових осіб не вбачається складу злочину, передбаченого ч. | ст. 364-1 КК України, оскільки прийняття відповідних рішень належить до юмтктенції власника товариства чи органів управління товариством.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що між сторонами виник корпоративний спір з приводу- рішень засновника ТОВ «Світ-2005».

Однак, слідчий суддя не може погодитися з таким процесуальним рішенням слідчого та приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального проступку.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.

Так, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК, характеризується діянням, яке полягає у використанні особою своїх повноважень всупереч інтересам юридичної особи приватного права; 2) наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб; 3) причинним зв`язком між діянням та наслідками (див. загальні положення до цього розділу).

Злочин може бути вчинений як шляхом активної поведінки - дії, так і шляхом бездіяльності. Обов`язковими ознаками діяння є: а) використання особою своїх повноважень; б) вчинення його всупереч інтересам юридичної особи приватного права.

Під використанням повноважень слід розуміти реалізацію прав чи виконання обов`язків, що обумовлені посадою, яку займає службова особа приватного права. Такі діяння можуть бути вчинені лише в межах наданих цій службовій особі повноважень. Обсяг повноважень такої особи встановлюється відповідно до законодавства та певних актів юридичної особи приватного права (наприклад, статут, положення, інструкція, наказ). Не можуть бути віднесені до зловживання повноваженнями використання значимості займаної особою посади, власного авторитету або родинних, дружніх та інших особистих зв`язків.

Діяння вважається вчиненим всупереч інтересам юридичної особи приватного права, якщо воно є незаконним і суперечить тим цілям і завданням, заради вирішення яких створюється така юридична особа, а її службові особи наділяються певними повноваженнями. Причому під інтересами юридичної особи приватного права слід розуміти лише такі, які мають законний (правомірний) характер, тобто не суперечать законодавству і суспільним інтересам.

Істотною шкодою, якщо вона полягає у заподіяння матеріальних збитків, вважається така, яка в сто і більше разів перевищує н. м. д. г. Істотність шкоди, якщо вона полягає у заподіянні наслідків нематеріального характеру, є оціночним поняттям, зміст якого встановлюється у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин справи (див. загальні положення до цього розділу). Істотна шкода може об`єднувати в собі як матеріальні збитки, так і наслідки нематеріального характеру.

Форми зловживання повноваженнями можуть бути різними і залежать від характеру, змісту та обсягу наданих особі повноважень. До зловживання повноваженнями можна, зокрема, віднести неправомірне користування послугами, які надаються в робочий час підлеглими особами безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову, службовій особі в її особистих інтересах, незаконне одержання належних підприємству нематеріальних активів (копій комп`ютерних програм, літературних або музичних творів тощо) для власних потреб, укладення угод від імені юридичної особи, але в особистих інтересах, безпідставне одержання грошових коштів або іншого майна юридичної особи приватного права тощо.

Як убачається із постанови слідчого, вона не містить належного обґрунтування прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, оскільки його мотивування зводиться до загального обговорення елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, безвідносно до конкретних обставин провадження, після чого слідчий приходить до висновку про відсутність в діях невстановленої особи складу вказаного кримінального правопорушення з огляду на те, що його суб`єктивна сторона не встановлена.

Таким чином, прийняте слідчим рішення фактично позбавлене будь-якого мотивування, оскільки з його змісту неможливо встановити, які саме фактичні обставини були встановлені у межах досудового розслідування, яка їм надана оцінка, як саме слідчий спромігся з`ясувати ознаки суб`єктивної сторони кримінального правопорушення в особи, яка ним не була навіть встановлена.

У межах досудового розслідування слідчому належить ретельно та всебічно дослідити обставини розслідуваного кримінального правопорушення, в тому числі ті, що випливають з апеляційних доводів заявника, вживши належні і вичерпні заходи з метою встановлення істини у справі.

При цьому, слідчим у постанові не наведено жодної очевидної та підтвердженої матеріалами провадження підстави закриття кримінального провадження, а також відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. Належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, у постанові слідчого не наведено.

Отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Текст постанови про закриття кримінального провадження, не містить в собі жодного аналізу фактичних обставин справи, встановлених в ході досудового розслідування, також відсутній аналіз здобутих доказів, або посилання про неможливість отримання будь яких доказів, неможливість встановлення свідків подій.

Таким чином, вивчивши матеріали надані слідчим, слідчим суддею встановлено, що фактично жодної слідчої дії проведено не було, жодним чином не досліджені обставини викладені в заяві.

Враховуючи все вищевикладене, слідчий суддя дійшов переконання, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням вимог ст. ст. 92, 94 КПК України, а її зміст не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

У даному випадку слідчому необхідно виконати ряд слідчих дії, передбачених чинним законодавством України та проаналізувати кожен здобутий ним доказ у кримінальному провадженні у контексті доведеності чи не доведеності складу кримінального правопорушення, встановити коло можливих причетних до скоєного кримінального правопорушення осіб та з`ясувати в повній мірі усі обставини злочину.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене вказує на передчасність та необґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Згідно із ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено Кримінальним процесуальним кодексом для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Положенням ст. 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу.

У розумінні норми ст. 117 КПК України поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати скаргу чи інший документ.

З матеріалів кримінального провадження, вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим 16.04.2024 року, при цьому матеріали справи не містять відомості щодо того, що дана постанова була отримана заявником чи його представником.

Копію постанови було отримано 07.05.2024 у відповідь на адвокатський запит від 25.04.2024, яка була направлена на адресу адвоката 30.04.2024 засобом поштового зв`язку, тому десятиденний строк на її оскарження спливає 17.05.2024.

Таким чином, перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого відповідно до кримінального процесуального закону розпочався з 07.05.2024 року та протягом 10 днів з того часу заявник мав право звернутись до слідчого судді з даною скаргою.

Скарга надійшла до суду 14.05.2024 року, про що міститься відмітка канцелярії Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, а отже слідчий суддя приходить до висновку, що звернення до суду з відповідною скаргою заявником не пропущено.

З наведених підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження та направлення матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування, під час якого необхідно ретельно виконати вимоги ухвали слідчого судді, які зазначені у мотивувальній частині, виконати інші необхідні слідчі дії, передбачені КПК України.

За викладених обставин, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303-309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 16.04.2024 про закриття кримінального провадження № 0000185, внесеного до ЄРДР 16.02.2023 за ч. 1 ст. 364-1 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_5 від 16.04.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000185 від 16.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000185 від 16.02.2023 року в 1 томі повернути начальнику ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для організації продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6