Справа № 359/6812/25
Провадження №1-в/359/352/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією з використанням дистанційного зв`язку ВКЗ з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», подання начальника Холодногірського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області ОСОБА_6 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 02.12.2024 року за ч. 4 ст. 186 (із застосуванням ст. 69 КК України), ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, та за вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02.12.2024 року за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки,

в с т а н о в и в :

09.06.2025 начальник Холодногірського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області ОСОБА_7 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 , оскільки 25.03.2025 Холодногірський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області прийняв до виконання вирок (справа № 645/7135/24) Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2025 відносно ОСОБА_5 , засудженого за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. Проте ОСОБА_5 , відбуває покарання в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)» з 14.02.2025 по теперішній час за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.12.2024, засуджений за ч.4 ст.186, ч.2 ст.15, ч.4. ст.190, ч.1 ст.357, ч. ст.361 КК України, на підставі ч.1 ст. 70, ст.72 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, що унеможливлює виконання вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2024. У зв`язку з цим просила вирішити питання щодо призначення ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю вироків і складання покарань у відношенні останнього.

Представник колонії в судовому засіданні не заперечував з приводу заявленого клопотання.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав та не заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши сторони провадження, дослідивши матеріали поданого клопотання та особову справу на засудженого суд приходить до наступних висновків.

Згідно вироку Жовтневого районного суду міста Харкова від 02.12.2024 ОСОБА_5 призначено покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.15 ч.4 ст.190, ч.1 ст.357, ч.1 ст.361 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Даний вирок набрав законної сили 02.01.2025.

Згідно вироку Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02.12.2024 ОСОБА_5 призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України, у виді 2 (двох) років обмеження волі. Вирок набрав законної сили 23.01.2025.

Відповідно до ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Згідно ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суду, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має вирішувати питання, зокрема, про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Як встановлено судом, 02.12.2024 при винесенні вироку та призначенні покарання Жовтневим районним судом міста Харкова не було враховано вирок Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02.12.2024, оскільки вироки були постановлені в один день.

Для подальшого відбування покарання засудженим ОСОБА_5 виникла необхідність у приведенні вищезазначених вироків, ухвалених відносно нього, у відповідність із законодавством України.

Клопотання, у відповідності до вимог ст. 539 КПК України, підлягає розгляду Бориспільським міськрайонним судом Київської області, зважаючи на те, що засудженого направлено для відбування покарання до Державної установи «Бориспільська виправна колонія №119».

Зважаючи на викладене, перешкод для розгляду клопотання в суді не встановлено.

У відповідності до п. 11, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про застосування покарання за наявності кількох вироків; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до коментованого п. 11 ч. ст. 537 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків постає перед судом під час їх виконання, зокрема, у випадку, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому не призначив покарання за сукупністю вироків.

Також у пункті 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Як слідує з роз`яснень, що викладені в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України не було вирішено.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

У п. 1 постанови Пленуму Пленум Верховного Суду України Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 вказано, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Признаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У випадку приведення у відповідність вироків згідно кримінального закону України, суд згідно вимог КК України має застосувати положення ст. 70 КК України.

Так, у відповідності до вказаної норми, а саме частини четвертої, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного та з метою недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, враховуючи недопустимість погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, дане питання необхідно вирішити з урахуванням норм ч. 4 ст. 70 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02.12.2024 за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на два роки, - більш суворим за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 02.12.2024 за ч. 4 ст. 186 (із застосуванням ст. 69 КК України), ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі строком на п`ять років, та остаточно визначити для відбування ОСОБА_5 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі викладеного, керуючись ст. 70, 71 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Подання начальника Холодногірського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області ОСОБА_6 задовольнити.

Привести вироки Жовтневого районного суду міста Харкова від 02.12.2024 року та Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02.12.2024 року, постановлених відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства України.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 02.12.2024 року за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на два роки, - більш суворим за вироком Жовтневого районного суду міста Хароква від 02.12.2024 року за ч. 4 ст. 186 (із застосуванням ст. 69 КК України), ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі строком на п`ять років, та остаточно визначити для відбування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_5 з 02.12.2024 року.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення за період з 11.05.2024 року по 02.12.2024 року, з розрахунку , що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, та термін дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за період з 30.04.2024 року по 10.05.2024 року з розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали здійснити о 09.05 год. 26.06.2025 року.

Суддя ОСОБА_1