МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4476/25

Провадження № 1-кс/210/1109/25

11 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Металургійного районного суду міста Кривого Рогу заяву судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 382 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10000242

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 надійшла заява судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 382 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10000242.

В обґрунтування заяви суддя зазначив, що постановою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_3 від 14 грудня 2023 року об`єднано справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 210/4426/23 (провадження 3/210/2047/23) за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 210/4530/23 (провадження 3/210/2047/23) за ч.1 ст. 130 КУпАП в одне провадження та присвоєно єдиний номер №210/4426/23 (провадження 3/210/2047/23). Визнано винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. Також, постановою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_3 від 22 грудня 2023 року об`єднано справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 210/5545/23 (провадження 3/210/2567/23) за ч. 2 ст. 130 КУпАП, 210/5547/23 (провадження 3/210/2568/23) за ч.5 ст. 126 КУпАП в одне провадження та присвоєно єдиний номер №210/5545/23 (провадження 3/210/2567/23). Визнано винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років. Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 382 КК України за ознаками умисного невиконання постанов суду, що набрали законної сили. Відповідні постанови суду були ухвалені суддею ОСОБА_3 , у зв`язку чим, з метою уникнення можливих та вірогідних сумнівів сторін по справі в неупередженості судді, суддя звернувся з вказаною заявою.

У судове засіданні заявник не з`явився, неявка в судове засідання учасників судового провадження, які повідомлені належним чином про день, час та місце підготовчого судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви судді про самовідвід в розумінні ст. 81 КПК України, положеннями якої визначено порядок розгляду судом відводу (самовідводу).

За таких умов, вивчивши мотиви заяви заявника про самовідвід, проаналізувавши матеріали судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Отже, статтею 75 КПК України, встановлений вичерпний перелік обставин (підстав) для відводу (самовідводу) судді.

Незалежність судді є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Незалежність і недоторканість суддів гарантують ст.ст. 126, 129 Конституції України.

Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст.ст. 3, 8, 55 Конституції України.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.

Однак, у будь-якому випадку такий самовідвід або ж відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України), а не направленим на можливість уникнення здійснення правосуддя у тій чи іншій справі.

Відмова у здійсненні правосуддя не допускається , відповідно до ч. 2 ст. 30 КПК України.

Аналізуючи підстави з`явлення заявником самовідводу,суд враховує таке.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

При розгляді даної заяви про самовідвід відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі у рішенні по справі "Фельдман проти України" ЄСПЛ визнав порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі «Мироненко та Мартиненко проти України». У пунктах 66, 69, 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06 у справі «Білуха проти України», від 15.07.2010 у справі «Газета «Україна-Центр» проти України») важливим питанням є довіри, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Так, у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є фактори, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до положень статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

За практикою Європейського суду з прав людини, яку суд застосовує як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві; судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. З огляду на це, навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється» (зокрема, рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України»).

За положеннями статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді; суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Згідно з коментарем до наведеної статті Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 р. №1, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При цьому вказано, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи, як одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом, покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Тож, суд, враховуючи вищезазначене вважає заяву заявника про самовідвід та висловлені ним доводи у ній такими, що підпадають під вимоги ст. 75 КПК України, у зв`язку з чим заява про самовідвід підлягає задоволенню.

За таких обставин та керуючись вимогами ст.ст.1, 8, 9, 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, Конституцією України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 382 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10000242 задовольнити.

Матеріали справи № 210/4476/25 провадження №1-кп/210/584/25 передати до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1