КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

23.06.25 Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000252, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2025 року до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, капітан поліції ОСОБА_3 про арешт майна у даному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Клопотання мотивоване наступним. 19.06.2025, близько 00:10 год. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , керуючи мотоциклом марки «Lifan LF 175-2Е», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на відрізку дороги між смт. Залізничне - с. Непедівка, Хмільницького району, Вінницької області, в напрямку с. Непедівка, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечного інтервалу, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з гужовою повозкою під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який рухався в зустрічному напрямку по належній смузі руху. Внаслідок ДТП водій мотоцикла ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до Вінницької обласної дитячої лікарні.

19.06.2025, під час огляду місця події на відрізку дороги між смт. Залізничне - с. Непедівка, Хмільницького району, Вінницької області було виявлено та вилучено мотоцикл марки «Lifan LF 175-2Е», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на арешт-майданчик відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Вище вказані речі вилучені під час проведення огляду місця події у вказаному кримінальному провадженні визнані речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження. Для проведення слідчих дій просить слідчого суддю накласти арешт на мотоцикл марки «Lifan LF 175-2Е», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 (батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_2 ), який було виявлено та вилучено 19.06.2025 під час проведення огляду місця події на відрізку дороги між смт. Залізничне - с. Непедівка, Хмільницького району, Вінницької області. Після проведення всіх необхідних слідчих дій мотоцикл марки «Lifan LF 175-2Е», д.н.з. НОМЕР_1 передати власнику ОСОБА_7 під зберігальну розписку на відповідальне зберігання.

Прокурор, слідчий та власник майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Прокурор, слідчий надали заяви, згідно яких просять справу розглядати за їх відсутності. Сторона обвинувачення висловила свою позицію у поданих заявах, що свідчить про фактичне підтримання доводів клопотання, вважаю можливим розгляд справи також і за їх відсутністю.

Перевіривши надані матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, встановив наступне.

19.06.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 внесено відомості вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

19.06.2025, під час огляду місця події на відрізку дороги між смт. Залізничне - с. Непедівка, Хмільницького району, Вінницької області було виявлено та вилучено мотоцикл марки «Lifan LF 175-2Е», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на арешт-майданчик відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Власником вказаного майна є ОСОБА_7 .

Вилучені об`єкти, а саме мотоцикл марки «Lifan LF 175-2Е», д.н.з. НОМЕР_1 , постановою слідчого ОСОБА_3 від 19.06.2025 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Вирішуючи подане клопотання, суд зазначає, що положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що майно, вказане у клопотанні може мати на собі сліди кримінального правопорушення, є фактично його предметом, тобто вказане майно має відношення до даного кримінального провадження, а його дослідження є необхідним для повного, швидкого, якісного проведення досудового розслідування, внаслідок чого необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

Щодо зазначеного майна у клопотанні слідчого належним чином розкрито, яке відношення зазначене майно має саме до цього кримінального провадження, у зв`язку з чим процесуальний статус зазначеного у клопотанні майна, а саме транспортного засобу, як речового доказу є визначеним відповідно до вимог ст.98 КПК України, оскільки постановою слідчого від 19.06.2025 року його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У разі надання можливості власникам майна розпоряджатися, відчужувати та користуватися вказаним майном (або лише користуватися), вказане майно, з огляду на те, що це є транспортні засіби, може бути незаконно відчужено, знищено, зіпсовано або перетворено. Отже, слідчим доведено ризики, визначені у абзаці 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна, вказаного у клопотанні.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадженняю

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Вказаний висновок слідчого судді співвідноситься з обставинами кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково. Суд визначає найменш обтяжливий способ арешту майна з урахуванням обставин провадження, що буде достатнім для забезпечення збереження речових доказів по вказаному провадженню. Отже, необхідно накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_7 : мотоцикл марки «Lifan LF 175-2Е», д.н.з. НОМЕР_1 , позбавивши власника права на відчуження, розпорядження вказаним майном до скасування у встановленому КПК України порядку.

Також, слідчий суддя зазначає, що до компетенції слідчого судді не відноситься одночасне вирішення питання про подальше повернення арештованого майна та порядок його зберігання. Питання скасування арешту майна регламентовані положеннями ст. 174 КПК України, а тому в частині вимог клопотання про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання ОСОБА_7 після проведення слідчих дій під розписку, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000252, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження на майно:

- транспортний засіб мотоцикл марки «Lifan LF 175-2Е», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 .

У задоволенні клопотання у іншій частині відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1