ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3031/24
провадження № 1-кс/753/1779/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002591 від 18.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2025 прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002591 від 18.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0002591 від 18.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

У ході досудового розслідування 10.06.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, українцю, громадянину України, проживаючого за адресою: проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, про те, що він підозрюється у підробленні офіційного документу, який видається установою з метою використання його іншою особою, а також у незаконному збуті офіційного документу, який видається установою, вчинених повторно організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень перебачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

Прокурор вказує, що отримано відомості про наявність у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступного майна.

Відповідно до відповіді наданої з КП КМР «Київське міське БТІ», встановлено, що власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 . Вказана квартира загальною площею 96,5 кв.м., та житловою площею 49,3 кв.м. Дата набуття права власності 19.02.2003.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_4 . Вказана квартира загальною площею 98,1 кв.м., та житловою площею 62,2 кв.м. Дата набуття права власності 17.12.2023.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :29:093:0024, є ОСОБА_4 . Вказаний будинок загальною площею 214,1 кв.м., та житловою площею 128,6 кв.м. Дата набуття права власності 06.03.2013.

Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичного порталу Національної поліції «АРМОР», встановлено, що власником автомобілю марки «Lexus», моделі «LS 500», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 . Дата реєстрації 02.09.2021. Та який на даний час поміщений на відповідальне зберігання на територію майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20Б.

Враховуючи викладене, є обґрунтована необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Підставою для накладення арешту на майно є те, що покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 «Виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту або збут підроблених грошей, державних цінних паперів, що існують у паперовій формі, білетів державної лотереї, марок акцизного податку чи голографічних захисних елементів» - Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою чи в особливо великому розмірі, караються позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Метою накладення арешту на майно відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав.

Власник майна не повідомлявся про розгляд клопотання, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вище зазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

При цьому, визначення мети арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обґрунтування її наявності, є обов`язковою.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно положенням до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 4 ст. 171 КПК України арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_4 перебуває наступне майно:

- квартира яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :29:093:00244;

- автомобіль марки «Lexus», моделі «LS 500», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Санкція частини 3 ст. 199 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно, що належить підозрюваному, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення вимог клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002591 від 18.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, із забороною на відчуження та розпорядження на майно, яке на праві приватної властності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :29:093:00244;

- автомобіль марки «Lexus», моделі «LS 500», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: