1Справа № 335/4772/25 1-кс/335/2911/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 30.05.2025 у кримінальному провадженні № 0000476 на майно, яке було вилучено у нього 28.05.2025 року в ході обшуку, а саме: заповіту ОСОБА_4 , складений на трьох осіб, зокрема самого ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та третю особу.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що потреба у застосуванні арешту до вищезазначеного майна на даний час відпала, оскільки в ході досудового розслідування не встановлено даних про те, що зазначений документ має відношення до кримінального правопорушення, а всі необхідні слідчі дії проведені.

У судове засідання заявник не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Слідчий суду подав письмову заяву, відповідно до якої проти задоволення клопотання заперечує, просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що відносно документа, про скасування арешту з якого заявлено клопотання, проводяться слідчі дії.

Відповідно до положень ст. 107 КПК України, клопотання розглянуто за відсутності учасників провадження, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 18.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У даному кримінальному провадженні за клопотанням слідчого, ухвалою слідчого судді від 30.05.2025 року (справа № 335/4772/25 1-кс/335/1850/2025) було накладено арешт, зокрема, на вилучений 28.05.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , оригінал заповіту ОСОБА_6 на 1 арк.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України, мета застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яким є арешт майна, полягає у досягненні дієвості цього провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що арешт на вищезазначене майно було накладено відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, за наявності на час розгляду клопотання про арешт підстав вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання не встановлено об`єктивних даних про те, що арешт на майно заявника було накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні, в межах якого було накладено арешт на зазначене майно заявника, триває.

Згідно наведених слідчим даних, відносно оригіналу заповіту ОСОБА_6 проводиться його огляд, отже є потреба у його дослідженні та проведенні відносно нього слідчих і процесуальних дій, з метою встановлення даних, які мають значення для кримінального провадження.

Заявником не наведено обставин щодо завершення дослідження вищезазначеного документу і не спростовано даних щодо необхідності подальшого застосування до нього арешту.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України, застосування якого є необхідним, відповідно до потреб досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування, на переконання слідчого судді, виправдовують такий ступень втручання у права та свободи заявника.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено підстав вважати, що арешт накладено необґрунтовано, за наявності встановлених в ході розгляду клопотання обставин, які свідчать, що потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна заявника на час розгляду клопотання не відпала, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про його скасування є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1