Єдиний унікальний номер справи 202/7100/18
Провадження № 1-кп/185/18/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглядаючи в судовому засіданні в приміщенні суду в м.Павлоград Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.2 ст.311, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст.369, ч.3 ст.357, ч.4 ст.358, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.2 ст.311, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст.369 КК України,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.2 ст.311, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 (дистанційно),

захисників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 (дистанційно),

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_6 -

В С Т А Н О В И В :

14.05.2025 року прокурор подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 на два місяці, заборонивши залишати житло за адресою місця проживання в період часу з 22.00 години до 06.00 години наступного дня. Ризиками, що передбачені ст.177 КПК України, для продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , прокурор зазначив: переховування від суду; вплив на недопитаних свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення нових кримінальних правопорушень. Інший більш м`який запобіжний захід, на думку прокурора, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував щодо продовження йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Його захисник ОСОБА_12 підтримав позицію підзахисного.

14.05.2025 року прокурор подав до суду клопотання про продовження покладених обов`язків на обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були звільненні з під варти у зв`язку з внесенням застави, на два місяці. Ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу та застосуванні альтернативного запобіжного заходу у виді застави стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не перестали існувати: переховування від суду; вплив на недопитаних свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання. Його захисник ОСОБА_10 підтримав підзахисного, зазначив про наявність підстав для зміни запобіжного заходу стосовно підзахисного на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив змінити запобіжний захід з застави на особисте зобов`язання. Його захисник ОСОБА_12 підтримав клопотання підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_11 заперечували проти клопотання прокурора, просили відмовити в клопотанні та змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання. Обвинувачений ОСОБА_6 у відповідності вимог ч.5 ст.616 КПК України пропонує частину застави перерахувати на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України, а частину повернути заставодавцю ОСОБА_13 . Вважає, що вказані прокурором ризики, для застосування застави та продовження обов`язків, зменшились.

Вивчивши клопотання прокурора, обвинувачених, вислухавши пояснення сторін та врахувавши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 , суд зважає на те, що зазначені прокурором ризики про можливе переховування від суду, продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений може ухилитися від правосуддя, судовий розгляд продовжується, недопитані свідки обвинувачення, тобто наявний ризик ймовірного впливу на вказаних осіб.

Усі встановлені обставини в сукупності надають суду підстави для продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у виді домашнього арешту в період часу з 22.00 до 06.00 години наступного дня.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були звільнені з під варти у зв`язку з внесенням застави. Ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при обрані запобіжного заходу та застосуванні альтернативного запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вигляді застави не перестали існувати: вказаним особам висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинах, під загрозою можливого покарання вказані особи можуть ухилитись від правосуддя.

Частина 5 ст.616 КПК України, яка діє на час воєнного стану, передбачає, що за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого слідчий суддя, суд має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

Обвинуваченим ОСОБА_6 було заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання та перерахувати частину коштів застави на рахунки ЗСУ, а іншу повернути заставодавцю.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч.1 ст.177 КПК).

Аналіз положень ст.182 КПК дає підстави стверджувати, що такий запобіжний захід як застава є безстроковим і, відповідно, його дія може припинитись лише внаслідок зміни на інший запобіжний захід або скасування.

При застосуванні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 суд врахував наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Так, попередніми ухвалами суду було встановлено існування ризиків можливого переховування ОСОБА_6 від суду, а також можливість незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні. Суд вважає, що наразі продовжують існувати зазначені ризики, виходячи з того, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_6 злочини є особливо тяжкими, тяжкими та нетяжкими, відповідальність за які передбачена у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, що поряд з віднесенням одного з них до корупційних злочинів, позбавляє суд можливості звільнення винної особи від кримінальної відповідальності чи звільнення її від відбування покарання з випробуванням у разі визнання винуватим. Наведена обставина у вигляді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого вчинити дії з метою переховування від суду та незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Обґрунтованість висунутого щодо ОСОБА_6 обвинувачення може перевірятись за результатами розгляду кримінального провадження по суті. Тому підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на особисте зобов`язання немає.

З урахуванням досліджених даних про обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тяжкості пред`явленого обвинувачення, стадії розгляду кримінального провадження та тих обставин, які встановлені під час розгляду - колегія суддів вважає за необхідне не змінювати запобіжний захід вказаним обвинуваченим та продовжити дію обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - що буде цілком достатнім для виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Перспектива втрати грошового забезпечення у випадку порушення обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлених обов`язків послужить достатнім фактором, який виключає будь-яке бажання переховуватися від правосуддя або іншим чином порушувати процесуальну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 194, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці - до 19 липня 2025 року, включно, залишивши без змін раніше покладені обов`язки.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Клопотання прокурора про продовження дії обов`язків на обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у зв`язку з внесенням застави задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисників про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити.

Продовжити дію раніше визначених обов`язків, покладених у зв`язку з внесенням застави на обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на два місяці до 19 липня 2025 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3