УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 007 26 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 007 26 від 17.08.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст.111-2 КК України, про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 .

Разом з тим, до суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 , згідно з якою останній просить повернути вказане клопотання, для доопрацювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням принципу диспозитивності, обумовленого ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а також, враховуючи стадію розгляду, де клопотання по суті не було розглянуто, приходжу до висновку, що заява про повернення клопотання слідчого підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.22, 26, 171 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 007 26 від 17.08.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст.111-2 КК України, про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 - повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя