Справа № 932/6027/22
Провадження № 1-кп/932/1149/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку запобіжного заходу

19 червня 2025 року колегія суддів Шевченківського районного суду міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законних представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000974 від 23.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дружківка Донецької області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, військовослужбовця військової служби за контрактом, стрільця - помічника гранатометника 2 штурмового відділення 1штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, ч.2 ст.115 п.п.1, 2, 5, 7 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Шевченківським районним судом міста Дніпра розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 за ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, ч.2 ст.115 п.п.1, 2, 5, 7 КК України.

В судовому засіданні у зв`язку зі спливом строку запобіжного заходу прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує продовженням існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися раніше при обранні запобіжного заходу, та неможливістю забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого іншими, більш м`якими запобіжними заходами. Обгрунтовуючи існуючі ризики, прокурор посилається на характер і обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів, їх тяжкість та високу суспільну небезпечність, суворість встановленого законом покарання, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків і вважає, що в разі не продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою він, як колишній військовослужбовець та особа, яка має навички поводження зі зброєю, скориставшись воєнним станом, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою схилення їх до інших показань аніж тих, що вони давали під час досудового розслідування, або вчинити інші кримінальні правопорушення, що завадить встановленню істини у справі та негативно вплине на хід судового провадження.

Клопотання прокурора було підтримано законними представниками потерпілих, які, підтримавши доводи прокурора, просили також врахувати, що обвинувачений проживає в одному будинку з одним із потерпілих, а інші потерпілі проживають в сусідніх будинках, що з огляду на обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та його спосіб, а також виявлення в квартирі обвинуваченого під час досудового розслідування великої кількості бойових припасів та вибухових пристроїв створює в них побоювання за безпеку дітей, так як не виключається, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона захисту доводи прокурора про продовження існування ризиків вважала безпідставними, а самі ризики недоведеними, просила застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, який обвинувачений міг би відбувати, повернувшись у військову частині, в якій до цього служив. Крім цього, захисник ОСОБА_6 , посилаючись на тривалість перебування обвинуваченого під вартою та доводи, викладені в постанові апеляційної інстанції, якою попередній вирок відносно обвинуваченого було скасовано, просив суд звернути увагу на необґрунтованість висунутого його підзахисному обвинувачення та неправильність кваліфікації його дій.

Вислухавши думки сторін та надавши оцінку обставинам, з якими закон пов`язує застосування та продовження запобіжних заходів, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.

Згідно пунктів 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні зазначеного питання, окрім вище зазначеного, суд повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує серйозність висунутого ОСОБА_11 обвинувачення, характер і спосіб вчинених ним дій, їх особливу суспільну небезпечність та суворість визначеного законом покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі доведення його вини, що згідно практики ЄСПЛ є суттєвим елементом оцінювання ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вагомими підставами для вирішення питання продовження обвинуваченому запобіжного заходу є і ризик перешкоджання встановленню істини у справі, пов`язаний з можливістю незаконного впливу на ще не допитаних судом потерпілих і свідків, та не виключення ймовірності вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений, будучи військовослужбовцем, має достатні навички поводження з вогнепальною зброєю і бойовими приписами та доступ до неї.

Наведене дає суду підстави вважати, що ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не втратили своєї актуальності і, незважаючи на тривалість судового провадження, продовжують існувати.

Тому суд погоджується з доводами прокурора про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, так як інший запобіжний захід буде недостатнім для запобігання та уникнення вказаних ризиків.

При цьому суд також враховує об`єктивну неможливість судового розгляду справи до спливу строку запобіжного заходу, дані про особу обвинуваченого, його соціальний статус та зв`язки, введення в державі воєнного стану, який значно підсилює існуючі ризики, та суспільний інтерес у даній справі, який превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого.

Оскільки суд дійшов висновку, що необхідність у раніше застосованому до обвинуваченого запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала і цей запобіжний захід залишається необхідним і пропорційним заходом, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою, його слід продовжити без права внесення застави.

Доводи сторони захисту та обвинуваченого не спростовують доводів прокурора, не перевищують суспільного інтересу у справі, який також полягає і у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, встановленні істини у справі, забезпеченні виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобіганні процесуальних ризиків.

Крім того, на даному етапі кримінального провадження, коли суд знаходиться на стадії дослідження письмових доказів, не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу і не надає правову оцінку правильності чи неправильності кваліфікації дій обвинуваченого за висунутим йому обвинуваченням.

Доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про зменшення або відсутність ризиків, або про існування беззаперечних стримуючих факторів, котрі б переконливо забезпечили належну процесуальну поведінку обвинуваченого в разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, захисником суду не представлено. Тому його клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 176-178, 199, 327, 331, 369, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_11 , обвинуваченому за ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, ч.2 ст.115 п.п.1, 2, 5, 7 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 днів, по 17 серпня 2025 року.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Резолютивна частина ухвали проголошена 19 червня 2025 року, повний текст ухвали оголошено 20 червня 2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3