Справа № 597/995/25
Провадження № 1-кп/597/141/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2025 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 03.07.2025 року, з угодою про примирення, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, освіта базова загальна середня, непрацюючого, розлученого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше несудимого в порядку ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 Кримінального кодексу України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

02 липня 2025 року у ОСОБА_3 під час перебування за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин під час словесного конфлікту зі співмешканкою ОСОБА_5 , з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, виник злочинний умисел, спрямований на завдання побоїв ОСОБА_5 ..

Реалізовуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно з яким кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_3 02 липня 2025 року близько 21 години 05 хвилин, перебуваючи в одній з кімнат житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час словесного конфлікту зі співмешканкою ОСОБА_5 , умисно наніс два удари долонею правої руки в область голови ОСОБА_5 , чим завдав останній фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

У подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на спричинення побоїв ОСОБА_5 , наніс один удар кулаком правої руки в область живота ОСОБА_5 , в результаті чого потерпіла відчула різкий фізичний біль, проте тілесних ушкоджень їй не спричинено.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України, тобто умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень.

17 липня 2025 року між потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000066 від 03.07.2025 року за власною ініціативою, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.126 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, попросив вибачення у потерпілої.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч.1 ст.126 КК у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 1 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, та потерпіла ОСОБА_5 , якій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, дали згоду на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. А також, відповідно до ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України діяння, передбачене ч.1 ст.126 КК України, є кримінальним проступком, від якого є потерпілою ОСОБА_5 .

У статті 471 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про примирення. Надана суду угода про примирення від 17 липня 2025 року у вказаному провадженні відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Беззастережне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, врахування думки потерпілої, згідно ст.66 КК України, судом визнаються як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні також просить вказану угоду з потерпілою ОСОБА_5 затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення від 17 липня 2025 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 обумовлену в ній міру покарання. Також повідомила, що їй цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також, що він має права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом.

Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд доходить висновку про те, що укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, при цьому сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання.

Беручи до уваги, що умови угоди відповідають вимогам ст.471 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України, а потерпілій ОСОБА_5 цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, суд з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, особи винуватого, обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, доходить висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу в дохід держави. Вказане покарання відповідатиме ступеню тяжкості скоєного кримінального проступку, особі обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 374, 394, 468, 469, 471, 473-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 17 липня 2025 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000066 від 03.07.2025 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у виді штрафу в дохід держави у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_6