Справа №523/9829/25
Провадження №1-кс/523/3073/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора в кримінальному провадженні № 00000309 від 22.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури про накладення арешту на вилучене майно.

Розгляд клопотання проведено у відсутність ініціатора клопотання та володільця майна, оскільки будучі належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду клопотання, до суду не прибули, про поважність причин неявки не повідомили. Згідно ч.3 ст.244 КПК України неприбуття особи, яка подала клопотання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалося.

Вивченням клопотання із долученими до нього додатками встановлено, що 22.05.2025, приблизно об 09-00 год., громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись в якості водія автомобіля марки TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Дальницьке шосе в м. Одесі, неподалік перехрестя з вул. Просілковою, умисно заблокував рух службового автомобіля марки RENAULT EXPRESS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому рухались співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 і Національної поліції України в ході виконання своїх службових обов`язків з проведення мобілізаційних заходів, зокрема заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, в умовах воєнного стану; пошкодив вказаний службовий автомобіль; погрожував співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_3 і Національної поліції України побиттям; висловлював на їхню адресу образи; вчинив спробу перешкоджання прибуттю військовозобов`язаного, якого в службовому автомобілі марки RENAULT EXPRESS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , супроводжували співробітники ІНФОРМАЦІЯ_3 і Національної поліції України, до РТЦК для СП для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, уточнення свої персональних даних і даних військово-облікових документів.

22.05.2025, у період з 23 год. 16 хв. по 23 год. 59 хв., на підставі ст. 208 КПК України, затримано громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в порядку ч. 3 ст. 208, ч. 7 ст. 223 і ст. 226 КПК України проведено особистий обшук ОСОБА_3 , в якого виявлено та тимчасово вилучено:

- мобільний телефон синього кольору марки «Samsung» моделі «GalaxyA40», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон чорного кольору марки «realme C30s» моделі «RMX3690» , IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi» моделі «M1901F7G» у вимкненому стані.

Частиною 7 статті 236 КПК України передбачено, що вилучені під час обшуку речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, вказане майно є тимчасово вилученим майном.

Метою арешту вказаного майна є збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 18.04.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів вищезазначеного вилученого майна.

Необхідність накладення арешту на вилучене під час оглядів та обшуків майно обумовлюється необхідністю збереження предметів, які можливо використати як знаряддя злочину чи містить його сліди, що відповідає вимогам пункту 1 ч.2 ст.167 та ч.3 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167,170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 00000309 від 22.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 22.05.2025, у період з 23 год. 16 хв. по 23 год. 59 хв., в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та тимчасово вилучено:

- мобільний телефон синього кольору марки «Samsung» моделі «GalaxyA40», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон чорного кольору марки «realme C30s» моделі «RMX3690» , IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi» моделі «M1901F7G» у вимкненому стані.

Дозволити процесуальному керівнику або слідчому, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження, самостійно визначитись з місцем та суб`єктом зберігання вищезазначеного тимчасово вилученого майна - до часу остаточного вирішення долі правомочним органом.

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя