Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/8056/25

Провадження № 11-сс/4815/159/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргоюзахисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2025 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000103 від 21.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2, ч.3 ст.369-2 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2025 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 та обрано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 в строком до 28 червня 2025 року.

Також покладено на підозрюваного наступні обов`язки:

-заборонити покидати межі Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора;

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України, а також перетин адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України;

-утримуватися від спілкування безпосередньо та опосередковано із свідком ОСОБА_10 , який є заявником, іншими свідками, а саме працівниками військового госпіталю військової частини НОМЕР_1 , а також із підозрюваним ОСОБА_11 ..

Не погодившись з рішенням суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 12 травня 2025 року та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.

Зазначає, що ризики, вказані в клопотанні слідчого, є недоведені, а в матеріалах справи відсутні докази, які б могли підтвердити їх існування, оскільки наміру переховуватися ОСОБА_6 не мав і не має, крім того запобігти такому ризику можливо шляхом покладення обов`язку здати паспорти на зберігання до відповідних органів та забороною відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає. Також вважає відсутнім ризик знищення, переховування та спотворення речей і документів, оскільки всі документи, які стосуються даного кримінального провадження вже були вилучені органом досудового розслідування та суду. Також, на його думку, недоведені та є уявними інші ризики, зазначені в клопотанні слідчого. Наголошує, що судом першої інстанції не надано оцінки особі підозрюваного, який одружений, має двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, старший син ОСОБА_6 має статус дитини-інваліда, також на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка є особою з інвалідністю другої групи. Не враховано стан здоров`я підозрюваного, який відповідно до довідки ВЛК від 28.01.2025 року має атеросклеротичний та постінфарктний кардіосклероз, недостатність МК ІІ стадії, аорто склероз, гіпертонічну хворобу другої стадії, другого ступеня за рівнем АТ, ризик дуже високий, відповідно до консультаційного висновку спеціаліста (психіатра) від 05.05.2025 року ОСОБА_6 має розлади адаптації у вигляді стійкого тривалого тривожно-депресивного стану з інсомією.

Зауважує, що ОСОБА_6 має статус ветерана війни учасника бойових дій, позитивно характеризується за місцем роботи, має відзнаки за сумлінну працю та високий професіоналізм, відповідно до клопотання начальника госпіталю КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» РОР від 08.05.2025 року він необхідний для продовження роботи гарнізонної ВЛК №2 на базі комунального підприємства у зв`язку з завантаженістю закладу та необхідності своєчасного проходження огляду ВЛК пацієнтами-військовослужбовцями ЗСУ, а також не враховано прохання командира в/ч НОМЕР_1 про обрання запобіжного заходу, який дозволяв би підозрюваному щоденно виконувати свої службові обов`язки в денну пору доби на території військової частини.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного та його захисників про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, яка не заперечувала проти її задоволення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 інкримінується те, що він, капітан медичної служби, у порушення вимог ст.ст.2, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 14.03.2025 року приблизно об 11 год. 30 хв., обіймаючи посаду старшого ординатора неврологічного відділення військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи у своєму службовому кабінеті в адміністративній будівлі поліклініки військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення медичного огляду військовослужбовця ОСОБА_10 , у конспіративній формі для уникнення відповідальності та не викриття своєї незаконної злочинної діяльності, шляхом введення цифр «200» на калькуляторі та пред`явлення їх для візуального огляду ОСОБА_10 , висловив пропозицію надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 200 доларів США (згідно з курсом НБ України, що станом на 14.03.2025 року становило 8 305 грн. 40 коп.) за здійснення ним впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, зокрема невстановленими досудовим розслідуванням посадовими особами госпітальної військово-лікарської комісії (хірургічного профілю) військової частини НОМЕР_1 , щодо визнання останнього придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та визначення діагнозу необхідного для оформлення ОСОБА_10 групи інвалідності.

Надалі, 14.03.2025 року приблизно о 16 год. 20 хв., ОСОБА_6 , продовжуючи свою протиправну діяльність, об`єднану єдиним злочинним наміром, реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у приміщенні коридору адміністративної будівлі поліклініки військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , під час зустрічі з військовослужбовцем ОСОБА_10 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в розмірі 200 доларів США (згідно з курсом НБ України, що станом на 14.03.2025 становило 8 305 грн. 40 коп.) для себе за здійснення впливу на прийняття особами, уповноваженими на виконання функцій держави, зокрема невстановленими досудовим розслідуванням посадовими особами госпітальної військово-лікарської комісії (хірургічного профілю) військової частини НОМЕР_1 , рішення щодо визнання останнього придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та визначення діагнозу необхідного для оформлення ОСОБА_10 групи інвалідності.

Після отримання вказаної неправомірної вигоди, капітан медичної служби ОСОБА_6 на виконання своїх незаконних домовленостей з військовослужбовцем ОСОБА_10 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, дату та місці, але не пізніше 25.03.2025 року здійснив вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, зокрема невстановлених досудовим розслідуванням посадових осіб госпітальної військово-лікарської комісії (хірургічного профілю) військової частини НОМЕР_1 щодо прийняття ними рішення у формі довідки військово-лікарської комісії №516 від 25.03.2025 року, в якій зазначено висновок про придатність ОСОБА_10 до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та визначено діагноз необхідний для оформлення групи інвалідності, чим вчинив одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України.

06 травня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» вказав, що за наслідками та способами застосування, як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п.1 п.п.с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі, а викладені в апеляційній скарзі доводи є слушними з огляду на наступне.

Так, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про існування підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, достатньо обґрунтованої для застосування до нього запобіжного заходу, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження та проаналізовані судом першої інстанції.

Однак наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, обумовлена головною мірою суворістю покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, і ця обставина сама по собі не є достатньою підставою для застосування до останнього одного з найсуворіших запобіжних заходів.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний та його захисники вказали, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має родину, яка перебуває на його утриманні, старший син має статус дитини-інваліда, також на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка є особою з інвалідністю другої групи, тому потребують додаткових витрат, а після обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному припинені виплати грошового забезпечення, що позначилося на матеріальному становищі всієї родини, тому просили застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 00:00 год. по 05:00 год..

Прокурор в ході апеляційного розгляду не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, а саме в частині обрання запобіжного заходу в період доби та просила залишити обов`язки, визначені слідчим суддею, зокрема щодо заборони спілкування зі свідком ОСОБА_10 , який є заявником, та підозрюваним ОСОБА_11 ..

Враховуючи викладене, колегією суддів приймаються до уваги думка прокурора, доводи захисників та підозрюваного, а також дані про його особу, який раніше не судимий і будь-які відомості про причетність його до іншої протиправної діяльності, ніж інкримінований злочин, відсутні, те, що він має постійне місце проживання, родину, яка перебуває на його утриманні, тобто має міцні соціальні зв`язки, що у свою чергу виступає певним важелем стримання від реалізації встановленого ризику. Крім того, апеляційним судом враховуються заслуги ОСОБА_6 перед Батьківщиною, наявність відзнак, позитивні характеристики за місцем проходження військової служби, а також потреба військової частини у забезпеченні надання кваліфікованої медичної допомоги ОСОБА_6 тим, хто її потребує.

Застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на даному етапі досудового розслідування колегія суддів вважає занадто суворим та приходить до висновку про можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби, а саме з 00:00 год. по 05:00 год. наступного дня.

Однак, в разі недотримання підозрюваним умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби, орган досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням згідно п.2 ч.3 ст.407 КПК України нової ухвали апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2025 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000103 від 21.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2, ч.3 ст.369-2 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 00:00 год. по 05:00 год., окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-заборонити покидати межі Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора;

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України, а також перетин адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України;

-утримуватися від спілкування безпосередньо та опосередковано із свідком ОСОБА_10 , який є заявником, а також із підозрюваним ОСОБА_11 ..

Контроль за виконанням ухвали покласти на Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області.

Строк дії ухвали до 28 червня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3