Справа № 635/869/25
Провадження № 1-кп/635/810/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року с-ще Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 10 січня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_6 , у порушення вимог ст.28 «Конституції України» згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , з якою він проживає в одному домі, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя.

Так, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючи в будинку АДРЕСА_1 спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з липня 2023 року, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття та моралі, систематично вчиняв відносно останньої психологічне насильство, що призводило до психологічних страждань, спричинило емоційну невпевненість потерпілій та погіршення якості життя останньої.

Так, у період часу з 15 липня 2024 року по 22 серпня 2024 року ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з порушенням вимог ст. 28 Конституції України, згідно до якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському, або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо свої матері ОСОБА_5 , з якою проживає однією родиною за вищевказаною адресою.

Так, працівниками відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області стосовно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , та постановою Харківського районного суду Харківської області від 15.07.2024 у справі № 635/4703/24 останнього притягнуто

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно потерпілої за наступних обставин.

05.05.2024 ОСОБА_6 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю за вище вказаною адресою, в ході якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою. Такі дії ОСОБА_6 призвели до психологічних страждань потерпілої та завдало шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втраті повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки.

Крім того, 29.07.2024 працівниками відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНІ в Харківській області стосовно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , та постановою Харківського районного суду Харківської області від 05.08.2024 у справі №635/7810/24 останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно потерпілої за наступних обставин.

29.07.2024 ОСОБА_6 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знову вчинив психологічне насильство щодо своєї матері, висловлювався на адресу ОСОБА_5 нецензурною лайкою, що спричинили емоційну невпевненість останній і призвело до психологічних страждань потерпілої та завдало шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, та в не здатності захистити себе, втраті повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки.

Крім того, 15.05.2024 працівниками відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНІ в Харківській області стосовно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_7 , та постановою Харківського районного суду Харківської області від 22.08.2024 у справі № 635/5268/24 закрито провадження у зв`язку з закінченням строків накладання адміністративного стягнення.

15.05.2024, ОСОБА_6 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю за вищевказаною адресою, в ході якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, залякував та погрожував фізичною розправою. Такі дії ОСОБА_6 призвели до психологічних страждань потерпілої та завдало шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втраті повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки.

Крім того, 09.01.2025 близько 17:30, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, ОСОБА_6 перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю за вищевказаною адресою, в ході якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, залякував та погрожував фізичною розправою та штовхав останню.

Такі дії ОСОБА_6 призвели до психологічних страждань потерпілої та завдало шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втраті повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки.

Тобто у період з травня 2024 року по січень 2025 року, ОСОБА_6 умисно та цілеспрямовано, маючи на меті застосовувати систематичне психологічне насильство, влаштовує сварки з матір`ю ОСОБА_5 , ображає її нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою.

Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_5 постійно піддається залякуванням, приниженням, психологічним стражданням, перебуває у стані емоційного пригнічення, суттєво погіршилася якість її життя, у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_6 , передбачена ст. 126-1 КК України, а саме - домашнє насильство - умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).

Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, розкаявся у вчиненому та дав суду свідчення про обставини вчинення кримінального правопорушення, як про це викладено в обвинувальному акті, зазначив, що вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, має намір пройти лікування від алкогольної залежності.

Враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав винуватість у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні за обставин, визнаних судом встановленими та викладеними у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичних обставин справи, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції відсутні, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

При цьому судом, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор у судових дебатах просив визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття, призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду та застосувати обмежувальний захід у виді направлення обвинуваченого для проходження програми для кривдників.

Потерпіла ОСОБА_5 не висловила позицію щодо покарання обвинуваченому.

У судових дебатах обвинувачений не висловив заперечень проти запропонованого прокурором покарання.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_6 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст. 349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» та кваліфікує його дії:

за ст. 126-1 КК України, тобто вчинення домашнього насильства, а саме умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачені ст. 67 Кримінального кодексу України, судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Водночас суд не визнає щире каяття обвинуваченого обставиною, що пом`якшує покарання, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди. Розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи

відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Втім, незважаючи на повне визнання своєї вини, дії та вчинки обвинуваченого є недостатніми, аби вважати, що він насправді проявляє щире каяття в розумінні загальнолюдських цінностей. На переконання суду, визнаючи свою вину, обвинувачений не усвідомив своєї протиправної поведінки та суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, а лише хотів якнайшвидше завершити розгляд кримінального провадження.

Мотиви призначення покарання

Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого - такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.

Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, не працевлаштований, за місцем проживання зарекомендував себе посередньо, підлягає покаранню за вчинення нетяжкого злочину (ст. 126-1 КК України) відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений визнав вину та відмовився від дослідження доказів, зібраних на досудовому слідстві; позицію сторін щодо покарання; обставини, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, відомості про особу обвинуваченого раніше не судимий.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду, в межах санкції ст. 126-1 КК України, який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від

суспільства, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 обмежувальних заходів, суд враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер. Домашнє насильства починається з «незначних дрібниць».

При цьому, суд враховує фактичні обставини цього кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 систематично вчиняє щодо ОСОБА_5 , яка є його матір`ю, домашнє насильство у виді психологічних страждань.

Згідно ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме, направити обвинуваченого для проходження програми для кривдників на строк два місяці, оскільки це сприятиме його виправленню та у сукупності з призначеним покаранням, забезпечить досягнення мети кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків.

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 7 ст.28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах тендерної рівності, взаєморозуміння: взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Мотиви ухвалення інших рішень

Долю речових доказів вирішити згідно з ст. 100 КПК України.

Цивільний позов відсутній.

Запобіжний захід не обирався.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Згідно з частиною 15 статті 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись наведеним, а також ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді 2 ( двох) років пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ч. 3 п. 4 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, направити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження програми для кривдників на строк 2 (два) місяця.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» контроль за виконанням програми для кривдників покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України, а за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речовий доказ визнаний постановою старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 - оптичний диск, після набрання вироком законної сили, залишити на зберіганні в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Суддя ОСОБА_1