Справа №523/2795/25
Провадження №1-кп/523/1063/25
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного у вигляді тримання під вартою

07 травня 2025 року м. Одеса

Пересипський (Суворовський) районний суд міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання вказаного прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого в межах розгляду кримінального провадження №0000064, внесеного до ЄРДР 14.01.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь Донецької області, громадянина України, військовозобов`язаного, із середньою освітою, неодруженого та офіційно не працевлаштованого; зі слів - зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; до затримання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.05.2023 року вироком Київського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Пересипського (Суворовського) районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України.

07.05.2025 року, прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном до 10 років з конфіскацією майна; офіційно не працює, стабільного джерела доходів не має, як і стійких соціальних зв`язків, сукупність чого обумовлює на думку сторони обвинувачення, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень).

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, вислухавши заперечення підсудного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 , яка підтримала думку свого підзахисного, дослідивши означене клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 13.03.2025 року відносно підсудного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 11.05.2025 року, включно.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, наркотичного засобу у великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб; незаконне придбання, зберігання з метою збуту сильнодіючого лікарського засобу у великому розмірі, вчинене за попередньою змовою групою осіб; незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут сильнодіючого лікарського засобу, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; незаконне придбання, зберігання з метою збуту сильнодіючого лікарського засобу, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_5 на обліку в КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР та КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР» не перебуває; забезпечений місцем проживання на території м.Одеси, проте останній офіційно неодружений та непрацевлаштований; є раніше судимим та інкриміновані йому діяння у цьому кримінальному провадженні мали місце в період строку випробування за попереднім вироком суду; обвинувачується у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, що мали місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України; на шлях виправлення не стає, належних висновків не зробив; суспільно-корисною працею на час затримання не займався, сукупність чого свідчить про стійку тенденцію останнього до вчинення кримінально-протиправних діянь, його антисоціальну поведінку, нехтування загальними нормами співіснування в суспільстві.

Оцінюючи ж доводи захисника підсудного ОСОБА_5 щодо зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірними з обставинами інкримінованих вказаному підсудному кримінальних правопорушень, їх тяжкістю і суспільною небезпечністю висунутого йому обвинувачення, а ураховуючи запровадження воєнного стану та збройну агресію рф проти України, працівники органу внутрішніх справ задіяні у вжитті заходів з протидії агресії та суттєво обмежені у виконанні своїх повноважень з перевірки житла, під арештом в якому має перебувати особа, та з перевірки питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, тощо.

Наведені обставини за своєю сукупністю підтверджують актуальність встановлених в суді та передбачених ст.177 КПК України ризиків, об`єктивно доводять існування ризику переховування підсудного ОСОБА_5 від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, що обумовлює висновок суду про неможливість в теперішній час застосування до підсудного інших більш м`яких видів запобіжного заходу, який повною мірою забезпечить належне виконання останнім процесуальних обов`язків та дозволить запобігти наведеним ризикам, а відтак клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з того, що за ухвалою суду від 13.03.2025 року, підсудному ОСОБА_5 в якості альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, визначено розмір застави у встановленому п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмірі, то у разі внесення вказаним підсудним або заставодавцем наведеного в означеній ухвалі суду розміру застави, підсудний має бути звільненим з-під варти з покладенням на нього відповідних обов`язків за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.26, 171, 176-178, 182-183, 194, 331, 369-372, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 45 днів, тобто до 20.06.2025 року, включно.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду 13.03.2025 року, покласти на підсудного ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеського регіону без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Додатково роз`яснити підсудному ОСОБА_5 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підсудним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, також роз`яснити підсудному ОСОБА_5 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підсудного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 20.06.2025 року.

Копії ухвали вручити під розписку підсудному ОСОБА_5 , направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, передбаченому ч.2 ст.392 КПК України

Головуючий - суддя: ОСОБА_1