Справа №295/9224/25
У Х В А Л А

07.07.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомира, зареєстрованого в м. Херсон, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в кримінальному провадженні № 0001083 від 05.07.2025,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням з посиланням на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04.07.2025 близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебував поблизу магазину «АТБ» по вул. Київській, 89 у м. Житомирі, де поблизу східців помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який в безпорадному стані знаходився на асфальтному покритті, оскільки між ним та іншим громадянином виник словесний конфлікт, який переріс в суперечку. Після цього ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та останній попросив його про допомогу, протягнувши власний телефон марки «Улефон» за для виклику карети швидкої медичної допомоги. В цей день, час, місці, та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону, яке належить ОСОБА_7 , вчинене в умовах воєнного стану. В подальшому, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_7 , взяв до рук мобільний телефон в корпусі чорного кольору, торгівельної марки «Улефон» вартістю 13500 грн. Після цього ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають інші громадяни, місце вчинення злочину залишив та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 13500 грн.

Підставою до внесення клопотання стало те, що 05.07.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, таких як переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого в цьому ж кримінальному провадженні.

Тому слідчий за погодженням із прокурором просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вказавши на неправильність кваліфікації кримінального правопорушення, добровільну видачу підозрюваним працівникам поліції предмету кримінального правопорушення, відсутність завданих збитків. Просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що за рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується наступними документами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05.07.2025, протоколом огляду предмету від 06.07.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.07.2025, протоколом впізнання по фото від 05.07.2025, протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України.

05.07.2025 о 00-30 год. фактично органом досудового розслідування ОСОБА_5 було затримано та цього ж дня органом досудового розслідування йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує вік підозрюваного, його стан здоров`я та відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, так як із його слів, він є розлученим, власної сім`ї не має та проживає в будинку для безпритульних осіб, не працює та не має постійного доходу.

Підозрюваний багаторазово притягувався до кримінальної відповідальності та має судимості за вчинення кримінальних правопорушень, більшість із яких є умисними, корисливими, проти власності, що характеризує його як особу, сильну до вчинення такого виду кримінальних правопорушень.

З огляду на наведе слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності під загрозою призначення судом реального строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, ризиків здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Окрім того, відповідно до ч. 4, п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України слідчий суддя визначає заставу в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75700,00 грн, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього передбачених ст. 194 КПК України обов`язків з урахуванням положень ч. 4 ст. 182 КПК України, яка містить вимогу про неможливість бути завідомо непомірним такого розміру для підозрюваної особи.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 02 вересня 2025 року включно.

Строк дії ухвали до 02 вересня 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити заставу в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75700,00 грн, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Богунського районного суду міста Житомира.

У разі внесення застави на підозрюваного покладаються такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 17-00 год. 09.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1