07.08.2025 Справа № 756/7689/24
Унікальний № 756/7689/24
Провадження № 1-кп/756/752/25
УХВАЛА

07 серпня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконфереції),

провівши підготовче засідання у кримінальному провадженні № 0000179 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований: АДРЕСА_1 , і проживає: АДРЕСА_2 раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме у перешкоджанні діяльності Збройних сил України, що виразилось у тому, що не пізніше 20.11.2023 року ОСОБА_6 в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації, поширював інформацію про заперечення правового стану воєнного часу, закликав до силового спротиву працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2, а також поширював особисті дані військовослужбовців під час виконання ними своїх службових обов`язків. Вказану інформацію обвинувачений поширював у соціальних мережах Facebook, TikTok, та у відкритому Телеграм-каналі.

Прокурор звернувся з клопотанням про звернення застави в дохід держави та застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, посилаючись на обґрунтованість висунутого особі обвинувачення, невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, на існування ризиків переховування, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню і вчинення іншого кримінального правопорушення, та на неможливість запобігти існуючим ризикам застосуванням до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Також, 28.07.2025 року до суду від ОСОБА_7 надійшло клопотання про повернення застави, оскільки такий запобіжний захід не продовжувався і припинився.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, зазначив, що у дні, коли він не з`являвся на засідання, він або хворів, або його неправомірно не пропускала охорона суду. Зокрема, 21.05.2025 року його не впустила охорона суду, причин неявки в засідання 02.06.2025 року не назвав. Також зазначив, що він був зобов`язаний з`являтись до суду лише в перші два місяці після внесення застави, після цього ніяких обов`язків у нього перед судом не існує, і взагалі до суду він не зобов`язаний прибувати.

Захисник ОСОБА_5 заперечила проти клопотання прокурора, зазначила, що останні два засідання обвинувачений прибуває до суду, і прибув також на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу, приводи стосовно обвинуваченого не виносились. Тому, вважає, відсутні підстави для застосування стосовно обвинуваченого такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Згідно з ч. 7 ст. 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб ; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

08.05.2024 року ухвалою слідчого судді до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 02.07.2024 року.

Ухвалою суду від 01.07.2024 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, але визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 60560 грн., та покладено процесуальні обов`язки на строк два місяці у разі внесення застави, і призначено захисника за рахунок держави. Під час вказаного судового засідання обвинувачений зазначав, що він відмовляється від захисника, що він не ОСОБА_3 , а «чоловік ОСОБА_8», який веде справи ОСОБА_3 , вважає, що суд, правоохоронні органи та ІНФОРМАЦІЯ_2 в Україні є нелегітимними. На зауваження суду щодо дотримання порядку в судовому засіданні не реагував.

04.07.2025 року було внесено заставу в розмірі 60560 грн. і обвинувачений звільнений з під варти.

Суд зазначає, що обвинувачений систематично не отримує судові повістки за адресою свого місця проживання, натомість про зміну місця проживання суд не попереджав, номери засобів зв`язку для виклику до суду - не надає.

В судове засідання 15.01.2025 року обвинувачений не прибув, направив суду клопотання про відкладення засідання, так як у нього є інше засідання, та у зв`язку із військовим станом та обставинами непереборної сили він не може бути присутнім у суді. Натомість, доказів наявності поважних причин неявки не надав.

В судове засідання 21.05.2025 року обвинувачений не прибув, судова повістка повернулась без вручення через відсутність адресата. Обвинувачений не заперечив обізнаності про судове засідання, але не надав суду доказів поважності неприбуття до суду.

В судове засідання 02.06.2025 року обвинувачений прибув до приміщення суду, але за повідомлення служби судової охорони відмовився пред`являти документи, які посвідчують особу. У зв`язку із цим, оскільки особа обвинуваченого вже встановлювалась, суддею було надане розпорядження пропустити обвинуваченого в приміщення суду для участі у судовому засіданні. Однак, за повідомленням судової охорони, обвинувачений перебував у супроводі інших невідомих осіб, які також відмовились пред`являти документи, які посвідчують особу, у зв`язку з чим вказаним особам було відмовлено у проході в приміщення суду. Тоді, обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що відмовляється проходити на засідання без супроводу вказаних осіб, і залишив приміщення суду.

02.06.2025 року в протоколі судового засідання було зафіксовано відсутність обвинуваченого в судовому засіданні, а також залишення ним приміщення суду.

Встановлені судом обставини свідчать про систематичне неналежне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, під час застосування до нього запобіжного заходу у виді застави.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України, у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Статтею 203 КПК України передбачено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Частиною 10 ст. 182 КПК України передбачено, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Суд зазначає, що в ухвалі від 01.07.2024 року, визначено строк дії ухвали про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також, визначено строк покладених на обвинуваченого обов`язків у разі внесення застави - 2 місяці.

Отже, судом було встановлено строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що відповідає вимогам статей 196, 197 КПК України.

Водночас строк дії застави (ухвали суду в частині застави) встановлено не було. Крім того, суд звертає увагу, що застава була визначена як альтернативний запобіжний захід, і початок її дії був пов`язаний із внесення суми застави на відповідний рахунок, а не з датою постановлення відповідної ухвали суду.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого щодо закінчення у нього запобіжного заходу у виді застави, оскільки закінчення строку покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку із застосуванням застави, не свідчить про припинення такого запобіжного заходу. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, не з`явлення обвинуваченого за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомлення про причини своєї неявки, є самостійною підставою для звернення застави в дохід держави.

Крім того, обов`язок обвинуваченого з`являтись в судові засідання, або повідомляти суд про неможливість явки, передбачений ч. 7 ст. 42 КПК України, як загальний обов`язок обвинуваченого.

Оскільки судом встановлено систематичне і свідоме невиконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, відсутні підстави для повернення застави, і її слід звернути в дохід держави. З цих причин, клопотання про повернення застави не підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку застосуванню до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує таке.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, яке кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 114-1 КК України, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. При цьому, на цій стадії суд не встановлює доведеність обвинувачення.

Обвинувачений ухиляється від отримання судових викликів засобами поштового зв`язку, про зміну місця проживання суду не повідомляв, також не повідомляв про наявність у нього інших засобів зв`язку для його виклику в судові засідання.

Хоча обвинувачений і з`явився в останні засідання, однак з урахуванням наведеного, а також його процесуальної поведінки у сукупності, суд вважає, тим не менш наявним ризик, що обвинувачений перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винуватим, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, враховуючи систематичне неналежне виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, а також позицію щодо заперечення наявності у нього таких обов`язків і відсутності наміру їх виконувати на майбутнє, суд вважає наявним ризик перешкоджання кримінальному провадженню (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Водночас, ризики впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення є недоведеними, жодних відомостей про те, на кого саме і яким чином можу впливати обвинувачений, суду не надано.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних більш м`яких запобіжних заходів, суд враховує недобросовісну процесуальну поведінку обвинуваченого, стосовно якого був застосований запобіжний захід у виді застави.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

На переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим вище ризикам, оскільки на даному етапі не є достатніми для гарантування поведінки обвинуваченого виходячи із встановлених судом ризиків, тяжкості кримінального правопорушення.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, на цьому етапі суд вважає відсутніми підстави для визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Перешкоди для призначення судового розгляду вказаного кримінального провадження відсутні, так як справа підсудна цьому суду, угоди не укладалися, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 2 ст. 314 КПК, або повернення обвинувального акту прокурору, немає.

Враховуючи думку учасників процесу та те, що всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду вирішені, суд вважає за необхідне закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 314, 176 - 178, 183, 193, 194, 197, 369, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 05 жовтня 2025 року включно, узявши його під варту у залі суду.

Заставу, внесену ОСОБА_7 04.07.2024 року в розмірі 60560 грн. - звернути в дохід держави.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, у відкритому судовому засіданні о 13.30 год. 18 серпня 2025 року в залі судових засідань Оболонського районного суду м. Києва.

Судовий розгляд кримінального провадження провести суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала в частині вирішення питання щодо запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала оголошена 08.08.2025 р.

Суддя ОСОБА_1