ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/174/25
провадження № 1-кп/691/240/25
УХВАЛА

04 липня 2025 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання прокурора в кримінальному проваджені № 0001546 відомості 30.11.2024 внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 347, ч. 2 ст. 345 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Городищенського районного суду Черкаської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 347, ч. 2 ст. 345 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 діб, з утриманням у ДУ "Черкаський слідчий ізолятор", строк якого спливає 14.07.2025 року, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, не перестали існувати. ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності і проти громадського порядку та моральності, а також проти встановленого порядку несення військової служби, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 407, ч. 1 ст. 296 КК України, та обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, проти авторитету органів державної влади, тому є підстави вважати, що під страхом кримінальної відповідальності, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене, з метою уникнення покарання, може переховуватись від суду. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, обгрунтовуєтьсчя тим, що 05.11.2024 відносно ОСОБА_5 Дарницькою окружною прокуратурою м. Києва до суду направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001898 від 14.04.2024 за ч. 3 ст. 296 КК України. Судовий розгляд на даний час не завершено. 07.02.2024 Дарницьким районним судом м. Києва, ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України до 4 місяців арешту та ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2024 замінено покарання у вигляді 4 місяців арешту на 8 місяців пробаційного нагляду, про що внесено відомості до ЄРДР за № 001464 від 02.10.2024, за ч. 3 ст. 389 КК України. Забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечив щодо заявлених прокурором ризиків. При вирішенні клопотання щодо продовження дії запобіжного заходу, покладається на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_4 , просив суд врахувати норми КПК України, та звернув увагу на положення Конвенції з прав людини, яка визначає, що одні і ті ж ризики не можуть бути застосовані повторно. Їх потрібно підтвердити письмовими доказами. Прокурор цього не зробив. На даному етапі судового розгляду кримінального провадження, суд може дійти певного висновку щодо доведеності висунутого обвинувачення за ч. 1 ст. 347, ч. 2 ст. 345 КК України. Пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення вважає необгрунтованим. Щодо перебування під вартою, то ОСОБА_5 захищав та має заслуги перед Батьківщиною, у зв`язку з чим, має незадовільний стан здоров`я, потребує лікування, і йому можливо змінити запобіжний захід, на не пов`язаний з перебування під вартою.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали думку прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши доводи клопотання, приходить до наступного.

Згідно частини 3 статті 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує, що заявлені ризики не зменшилися, а також наявні обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність, підстави для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою мають оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.12.2024 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 28.01.2025, який неоднооразово був продовжений, востаннє ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області, до 14.07.2025 включно.

При розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких була встановлена при застосуванні (продовженні) ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, який дещо зменшився, з огляду на здійснений допит в суді, заявлених прокурорм свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), ризик вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення наявних ризиків.

Збереження обґрунтованої підозри є обов`язковою умовою продовження тримання особи під вартою. Обвинувачення ОСОБА_5 не змінено. Розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 347, ч. 2 ст. 345 КК України відкладено на 31.07.2025 (допит свідків, продовження). Суд не вправі на даному етапі судового розгляду оцінювати докази, які прокурором не долучалися до матеріалів кримінального провадження. На даному етапі суд тільки встановлює наявність чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України для вирішення підставності продовження чи не продовження обвинуваченому запобіжного заходу і не вправі досліджувати докази по справі. При цьому необхідно зауважити, що позиція суду ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та не ставить за мету передбачити можливе покарання за інкримінований обвинуваченому злочин.

У судовому засіданні не встановлено наявності достатніх стримуючих факторів для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене та ризики визначені ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що судовий розгляд неможливо завершити до закінчення строку тримання під вартою, визначених ухвалою суду від 15.05.2025, суд приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити, такий з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на переконання суду, не здатен забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

При цьому, суд вважає за можливе визначити обвинуваченому ОСОБА_5 , як альтернативу, розмір застави, та аналізуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, що регулює застосування інституту застави, зокрема виключно повноваження суду у вирішенні цього питання при застосуванні даного запобіжного заходу як альтернативи триманню під вартою, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , його суспільну небезпеку, майновий та сімейний стан обвинуваченого, стан здоров`я, інші дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що утримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд приходить до висновку про визначення обвинуваченому, як альтернативу, застави в розмірі, що становить 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням у разі внесення застави обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи чи служби; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Саме такий розмір застави та зазначені вище обов`язки у разі її внесення, на думку суду, не є непомірним з урахуванням всіх обставин справи, захищеного законного інтересу, тяжкості злочину, що інкримінується обвинуваченому, і забезпечить стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку обвинуваченого під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання обвинуваченим обов`язків (вказаний висновок відповідає правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі "Мангурас проти Іспанії" від 08 січня 2009 року).

Відповідно до статті 197 КПК України строк дії ухвали про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331, 369 - 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в Державній установі "Черкаський слідчий ізолятор", на 60 днів, по 01.09.2025 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 5 (п`яти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15140,00 грн (п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень 00 копійок), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: одержувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській област, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0003652 (призначення платежу - застава за обвинуваченого ОСОБА_5 у справі № 691/174/25, кримінальне провадження № 0001546 від 30.11.2024 року, згідно ухвали суду від 04.07.2025 року).

Обвинувачений або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити, що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ "Черкаський слідчий ізолятор" або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, обвинувачений ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- прибувати на виклик до суду чи прокурора;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , ухвалою суду обов`язків, на строк 60 днів, з дня звільнення з-під варти.

Про внесення застави та звільнення обвинуваченого з-під варти негайно повідомити суд, прокурора.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ "Черкаський слідчий ізолятор", для виконання.

Копію ухвали вручити під розпис обвинуваченому ОСОБА_5 , його захиснику та прокурору.

Інші учасники справи мають право отримати копії ухвали в суді.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє її виконання та судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1