Справа № 132/3423/24
Провадження №11-кп/801/581/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 14.04.2025 про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою в кримінальному провадженні №0000705 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 14.04.2025 продовжено строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 із залишенням без змін раніше визначений обвинуваченому розмір застави у межах 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 600 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 14.04.2025 в частині продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_8 та постановленні нової ухвали, якою клопотання прокурора задовольнити частково, застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не враховано, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу зменшились, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки в місці його постійного місця проживання, зокрема, родину та утриманців чотирьох неповнолітніх дітей, не має судимостей.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила проти її задоволення, перевіривши матеріали контрольного провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд враховує виключно наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як убачається з матеріалів контрольного провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 307 КК України, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що вказує на те, що розуміючи тяжкість покарання, він може ухилитися від суду.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд обґрунтовано зазначив в ухвалі, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою і на даний час вони виключають можливість зміни раніше обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу на домашній арешт.

Що стосується доводів захисника про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, то ці обставини хоча і мають місце, проте підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу суду не дають, як такі, що не перешкодили злочинним діям обвинуваченого.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за можливе зменшити розмір застави, визначений обвинуваченому судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, з дня визначення розміру застави судом першої інстанції відповідно до ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 23.12.2024 обвинувачений її не сплатив, тобто слід вважати, що для ОСОБА_8 визначена застава є надмірною.

В силу ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дані про особу ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання та позитивно характеризується, раніше не судимий, його сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, наявність на утриманні чотирьох неповнолітній дітей, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає за можливе визначити обвинуваченому заставу у розмірі 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, внесення якої зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, запобігти ризикам та не буде завідомо непомірною для нього.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 14.04.2025 про продовження щодо ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 (шістдесят) днів, з 14.04.2025 до 12.06.2025.

Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання/роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 12.06.2025.

У разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу; при цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень; застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4