Справа № 569/6995/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000868 від 08.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області із вказаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, за невстановлених досудовим слідством обставин, в невстановлений час та спосіб, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту психотропну речовину обіг якої обмежено «метамфетамін», яку 08.04.2025, близько 13 год. 22 хв., незаконно збув шляхом відправлення з відділення №36 служби доставки ТОВ «Нова Пошта», за адресою: м. Рівне, вул. Княгині Ольги, буд. 8, посилки за № 6125, вказавши дані відправника « ОСОБА_6 , абонентський номер - НОМЕР_1 » та отримувача « ОСОБА_7 , абонентський номер - НОМЕР_2 », та адресу отримувача: м. Яремче, вул. Свободи, 226, відділення №1.

08.04.2025, близько 15 год. 15 хв., в приміщенні відділення №36 служби доставки ТОВ «Нова Пошта», за адресою: м. Рівне, вул. Княгині Ольги, буд. 8, оглянуто посилку №6125, в якій виявлено полімерний сліп пакетик з кристалічною речовиною білого кольору та відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-25/5913-НЗПРАП від 14.05.2025 кристалічна речовина білого кольору у своєму складі містить психотропну речовину «метамфетамін», масою 0,282 г., обіг якої обмежено відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за невстановлених досудовим слідством обставин, в невстановлений час та спосіб, незаконно придбав наркотичний засіб «канабіс», обіг якого обмежено відповідно до списку 1 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та незаконно зберігав при собі, у поліетиленовому пакетику, без мети збуту, до моменту проведення 08.04.2025, близько 13 год. 55 хв., огляду місця події, за адресою: м. Рівне, вул. Княгині Ольги, поблизу буд.8, в ході проведення якого, останній добровільно видав працівникам поліції, із кишені штанів, поліетиленовий пакетик із речовиною рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/118-25/6008-НЗПРАП від 19.05.2025 є наркотичним засобом «канабіс», масою 6,341 г (у перерахунку на висушену.

27.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 08.04.2025; висновком експерта №СЕ-19/118-24/5913-НЗПРАП від 14.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.05.2025; протоколом огляду предмета від 14.04.2025; протоколом огляду місця події від 08.04.2025; висновком експерта №СЕ-19/118-24/6008-НЗПРАП від 19.05.2025; протоколом огляду відео від 08.05.2025; іншими протоколами складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

В ході досудового розслідування встановлено, наявність ризиків передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваної, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали за викладених в ньому обставин, і просили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Просили судове засідання провести без фіксування судового процесу технічними засобами.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання слідчого та судове засідання провести без фіксування судового процесу технічними засобами.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З урахуванням клопотання учасників судового розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Судом встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000868 від 08.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

За вищевказаних обставин, 27.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Потреба у застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, з моменту затримання та повідомлення йому про підозру, розуміючи реальність покарання за вчинений тяжкий злочин, санкція якого передбачає позбавлення волі, може вжити заходів щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

На даному етапі досудового розслідування не встановлено ряд обставин, зокрема походження наркотичних засобів та психотропних речовин, можливих співучасників вчинення злочину, та не відшукано ряд речових доказів, які мають суттєве значення у кримінальному провадженні, які фактично можуть бути відомі лише ОСОБА_5 . Зважаючи на це, існують вагомі підстави вважати, що підозрюваний, в разі обрання до нього більш м`якого запобіжного засобу, може знищити речові докази та інші сліди вчинення злочину, що підтверджують його вину.

Окрім того, свідками вчинення даного злочину є особи які стануть йому відомі в ході досудового розслідування, а тому він може, незаконно на них впливати, чинити фізичний, психологічний тиск, заради їхньої відмови чи зміни від наданих показів.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що останній вищевказаним злочинним способом здійснює заробіток коштів, офіційно не працевлаштований, що свідчить, про те, що у разі обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, дасть йому можливість в подальшому продовжувати вчиняти незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин за грошову винагороду.

Також встановлено, що ОСОБА_5 є працездатним, неодружений, не похилого віку, утриманців не має, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під домашнім арештом, не страждає.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Так, застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної відповідає вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 181 КПК України.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, відсутність утриманців, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, слід застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього, обов`язки, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 193-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком 60 днів, без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період доби з 22 год 00 хв. до 07 год 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження.

Встановити строк дії ухвали та покладених обов`язків до 27 липня 2025 року.

Виконання ухвали доручити Рівненському РУП ГУНП в Рівненській області .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1