ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 650/5434/24 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/335/25 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000198 від 06.10.2024 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 09.04.2025 щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берислав Бериславського району Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

в с т а н о в и в:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 09.04.2025 ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та їй призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речовий доказ у виді сапи із двох частин (держак 122 см та держак разом із металевою частиною сапи 29 см, металева частина 08 см) повернуто обвинуваченій ОСОБА_7 .

Встановлені судом обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватою у тому, що вона 05 жовтня 2024 року близько 17:00 години, перебуваючи на відкритій території, що прилягає до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, який виник під час спілкування з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з особистих мотивів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, умисно, тримаючи двома руками сапу, нанесла один удар з верху вниз, загостреною металевою частиною по голові зліва ОСОБА_8 , в результаті чого заподіяла останній тілесне ушкодження, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи № 151 від 10.10.2024 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок щодо ОСОБА_7 змінити, вказати у резолютивній частині вироку, що речовий доказ сапа, яка складається з двох частин, дерев`яного держака довжиною 122 см, дерев`яного держака довжиною 29 см із закріпленою на ньому металевою частиною довжиною 8 см, підлягає знищенню, відповідно до ст.100 КПК України.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В обгрунтування своїх доводів указує, що повернення речового доказу (знаряддя вчинення кримінального правопорушення) сапи обвинуваченій ОСОБА_7 , суперечить ст.100 КПК України, і відповідно до вказаної норми закону сапа підлягає або конфіскації або знищенню.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь обвинуваченої ОСОБА_7 в апеляційному розгляді, не надходило.

Позиції сторін.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора про зміну вироку задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який вона засуджена, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст.125 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченим кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Вимогами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Незважаючи на те, що вид та розмір призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.125 КК України учасниками судового провадження не оскаржується, на думку колегії суддів, воно призначене судом першої інстанції відповідно до вимог ст.50, 65 КК України, і узгоджується із принципами справедливості, співмірності та індивідуалізації, відповідає характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, судом дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

З цим висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

В одночас, формулюючи обвинувачення, визнаного судом доведеним щодо ОСОБА_7 , умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, поза увагою суду залишився той факт, що повернення речового доказу (знаряддя вчинення кримінального правопорушення) сапи обвинуваченій ОСОБА_7 , суперечить ст.100 КПК України, у зв`язку з чим суд допустив помилку при вирішенні долі речового доказу.

Так, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, зокрема питання, що належить вчинити з речовими доказами.

Відповідно до ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається зокрема, рішення щодо речових доказів.

Вказаних вимог процесуального закону суд першої інстанції при ухваленні у вироку щодо ОСОБА_7 не дотримався, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п.1, 4 ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому:

1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);

4) майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.

Тобто, зазначеною нормою процесуального законодавства передбачено лише єдиний випадок повернення особі речового доказу (знаряддя вчинення кримінального правопорушення), коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Отже, повернення судом речового доказу (знаряддя вчинення кримінального правопорушення сапи) обвинуваченій ОСОБА_7 суперечить ст.100 КПК України, і відповідно до вказаної норми закону сапа підлягає або конфіскації, або знищенню.

Відповідно до протоколу огляду від 24.10.2024 та постанови від 24.10.2024 про визнання сапи речовим доказом, вона є зламаною і непридатною до використання та складається з двох частин, дерев`яного держака довжиною 122 см, дерев`яного держака довжиною 29 см із закріпленою на ньому металевою частиною довжиною 8 см.

Враховуючи, що сапа, яка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, матеріальної цінності не представляє, вона відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України підлягає знищенню.

Повертаючи зазначену сапу ОСОБА_7 , судом першої інстанції неправильно вирішено у провадженні її долю як речового доказу, тим самим допущено істотне порушення кримінального процесуального закону.

Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, зважаючи на що, апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції на підставі п.4 ч.1 ст.408 КПК України слід змінити в частині вирішення питання щодо речових доказів.

Істотних порушень вимог КПК України, які б тягли за собою скасування вироку чи його зміну в іншій частині, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 405, 407, 408, 419 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 09.04.2025 щодо ОСОБА_7 в резолютивній частині змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на те, що речовий доказ у виді сапи із двох частин (держак 122 см та держак разом із металевою частиною сапи 29 см, металева частина 08 см) повернути обвинуваченій ОСОБА_7 .

Вказати, що речовий доказ у виді сапи із двох частин (держак 122 см та держак разом із металевою частиною сапи 29 см, металева частина 08 см) знищити.

У решті вирок щодо неї - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4