УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 рокуСправа № 495/706/25
Номер провадження 1-кс/495/973/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 25 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000006 від 11.01.2025 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України дізнавача СД Білгрод-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИЛА:

13.05.2025 на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 25 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000006 від 11.01.2025 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України дізнавача СД Білгрод-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 , відповідно до якої скаржник просить: скаргу на постанову від 25 березня 2025 року про закриття кримінального провадженні N?0000006 від 11.01.2025 року за ознаками ст.125 ч. 1 КК України дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 задовольнити та скасувати постанову дізнавача СД Білгород- Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 25 березня 2025 року про закриття кримінального провадження N?0000006 від 11.01.2025 року, для продовження досудового розслідування іншим дізнавачем.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 05.05.2025 в приміщенні СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області м. Білгород-Дністровський, по вул. Тимірязєва, 21 адвокат заявниці був ознайомлений з постановою від 25.03.2025 року про закриття кримінального провадженні N? 0000006 від 11.01.2025 року, та отримав нарочно вказану постанову підписану дізнавачем СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_6 , відповідно до чого адвокат розписався про отримання постанови в книзі реєстрації канцелярії СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, про її отримання.

Вважає, що дана постанова винесена упереджено, та неправомірно дізнавачем СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_7 і підлягає скасуванню в зв`язку з порушенням норм кримінально-процесуального кодексу України та норм ЄСПЧ при розгляді таких справ.

29.12.2024 року ОСОБА_4 подала заяву через патрульного поліцейського старшого сержанта Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області - ОСОБА_8 , щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 і ОСОБА_10 які нанесли їй тілесні ушкодження в приміщенні в кабінеті дільничного офіцера с. Староказаче Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Згідно довідки лікаря ОСОБА_11 від 29.12.2024 року яка була надана поліцейському патрулю-старшому сержанту Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області - ОСОБА_12 , громадянка ОСОБА_4 знаходилась на стаціонарному лікуванні у лікарні с. Староказаче з 29.12.2024 року з діагнозом: гнійно -інфіковані рани правої щоки, забій голови, забій правого плечового суставу.

Згідно пояснення ОСОБА_4 від 29.12.2024 року наданого патрульному поліцейському старшому сержанта Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 25.12.2024 року - тілесні ушкодження без будь якої причини були нанесені ОСОБА_4 у кабінеті дільничного офіцера Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ..... громадянами: ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_4 звернулась до хірургічного відділення лікарні і була госпіталізована, де проходила на той час курс лікування, оскільки гнійні рани не заживляються на лиці, та всередині ротової порожнини.

На момент знаходження на лікарняному 29.12.2024 року,- хірургом лікарні була проведена операція по видаленню гною на правій щоці ОСОБА_4 , які виникли внаслідок нанесення їй тілесних ушкоджень, за класифікацією тілесних ушкоджень дані ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки тілесні ушкодження спричинили тривалий розлад здоров?я, тобто послаблення функцій правої руки, забій голови та струс головного мозгу, інфекція яка виникла внаслідок нанесення тілесних ушкоджень на лиці, втрата загальної працездатності.

25.03.2025 року дізнавачем СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_6 винесена постанова про закриття кримінального провадженні N? 0000006 від 11.01.2025 року за ознаками ст.125 ч. 1 КК України.

Вважає, що дізнавач не вжив всіх необхідних заходів дів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, зробив необгрунтові висновки, які містяться в постанові, щодо обставин, які містяться в постанові. Не було досліджено усіх обставин даного кримінального провадження, зокрема: не допитані свідки правопорушення, не проведено слідчого експерименту відносно насення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , не проведено огляду місця події, не проаналізовано та не досліджено документи з лікарні про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

З самого початку було проігноровано заяву ОСОБА_4 щодо нанасення їй тілесних ушкоджень і вона повинна була звертатись за захистом своїх прав в суд щодо внесення відомостей в ЄРДР відносно даного кримінального правопорушення.

Крім того дізнавачем призначено проведення судово-медичної експертизи лиш 11 січня 2025 року тобто через майже місяць після нанесення тілесних ушкоджень, а не спочатку, як того вимагає КК України за ч.1 ст. 242 КК України щодо зясування обставин ,що мають значення для кримінального провадження.

ОСОБА_4 неодноразово дізнавач відмовляв у проведенні та призначення судово-медичної експертизи, а експерт відправляв назад ОСОБА_4 для того щоб дізнавач дав направлення на експертизу, або постанову щодо проведення судово- медичної експертизи, в результаті чого еспертиза була проведена без суттєвих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 с запізненням встановлення всіх видів тілесних ушкоджень.

Крім того посилення дізнавача на факт, що про дану подію нікому не відомо було про насення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не відповідає дійсності, оскільки свідком події була ОСОБА_13 , яка проживає: АДРЕСА_1 , яка не була допитана дізнавачем, а пояснення дільничного щодо не нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 і про тещо що він не бачив бійки і тілесних ушкоджень спростовується тим, що сам дільничний не виніс відомості в ЄРДР , а тягнув розслідування справи, щоб покрити осіб які нанесли тілесні ушкодження, а не притягти їх до відповідальності. Звертаємо увагу суду на те, що особи які скоїли кримінальне правопорушення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які вказані у оскаржуваній постанові, вказують про відсутність конфлікту між скаржницею та ними, що ввело в оману проведення досудового розслідування дізнавачем, що в свою чергу дає підстави на отримання непрямих доказів вини ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненому кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, а не застосування дізнавачем в оскаржуваємій постанові принципа презумпції невинуватості, оскільки у висновку судово- медичної експертизи встановлено лише одну гематому з рваною раною на лівій щоці, і щодо відносно інших тілесних ушкоджень не має і що ОСОБА_4 надала неправдиві показання дізнавачу, про те дана виводи дізнавача спаровуються матеріалами медичної довідки лікарні м. Білгород -Дністровська N? 2137 від 27.12. 2024 року з діагнозом: Забій голови, рвана рана слизової оболонки лиця.

29.12.2024 року КНП «Староказацька Р.Л» було проведено обстеження лікарем - хірургом : 10:57 де вказано що ОСОБА_4 госпіталізована до лікарні 29.12. 2024 року з діагнозом :

Забій голови, забій правого плечового составу, шароподібні рани правої щоки лиця. Відповідно до виписного епікризу де проходила лікування ОСОБА_4 з 29.12. 2024 року по 03.01.2025 року в КНП «Староказацька Р.Л» вказано наступне :

.... Хвора госпіталізована до відділення зі скаргами на: наявність болючого інфільтрату в області лівої щоки, набряк лиця.

Анамнез: хворіє на протязі 4 діб. Початок пов?язує з інфікованою раною з внутрішньої поверхні лівої щоки (була побита 25.12.2024 ОСОБА_16 ). Лікувалася амбулаторно.

Локально (під час госпіталізації): в області лівої щоки визначається інфільтрат 3х2см., різко болючий при пальпації. Шкіра над ним змінена.. 29.12.2024 під місцевою анестезією проведено покриття та дренування.

На момент виписки: післяопераційна рана, 0.5х0.1 см, загоюється вторинним натягом, гіперемія відсутня. Зберігається незначний набряк....

Відповідно до висновку судово- медичної експертизи вказана також про нанечення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 однак дізнавач не прийняв дані висновки до уваги належним чином, і в оскаржуваємій постанові вільно надав своє роз?яснення судово-медичному висновку , однак такі роз?яснення має права давати в Україні Верховний Суд України та виносити постанови, а не дізнавач. Так відповідно до висновку судово медичної експертизи вказано наступне :

«...Встановлено, що у потерпілої ОСОБА_4 мала місце гематома з рваною раною слизової частини лівої щоки, яка ускладнилася розвитком місцевого гнійного запального процесу у вигляді флегмони щоки. Це ушкодження спричинене щонайменше одноразовою ударною дією тупого предмета. Судити про конструктивні особливості контактуючої поверх цього предмета, а також давність спричинення ушкодження, не представляється можливим через відсутність у медичній карті чи довідці детального опису морфометричних особливостей гематоми та рани. Виявлений під час огляду експертом рубець у лівій щічній ділянці є результатом оперативного лікування флегмони щоки. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких....»

В постанові дізнавача про закриття кримінального провадження не в повній мірі обгрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України,оскільки у висновку судово-медичної есскпертизи вказано про про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 які відносяться до категорії легких.

У судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги.

У судове засідання уповноважений представник Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, також не з`явився без повідомлення про причини неприбуття. Надав матеріали кримінального провадження.

Вказане згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження №0000006, слідчий суддя доходить висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що СВ Білгород-Дністровського РВП ГУН в Одеській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006, відомості про яке внесено Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за фактом того, що до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом того, що 25.12.2024 приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщені Старокозацької сільської громади, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Старокозаче, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 спричинила заявниці тілесні ушкодження.

25.03.2025 дізнавачем СД Білгород-Дністровського РВП ГУН в Одеській області ОСОБА_17 винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Постанова про закриття кримінального провадження обґрунтована тим, що аналізуючи показання потерпілої та висновок судово-медичної експертизи, встановлено, що між ними існують розбіжності. Потерпіла зазначає про численні удари по всьому тілу, проте експертиза встановила лише одну гематому з рваною раною на лівій щоці, що може свідчити про невідповідність її показань фактичним обставинам справи.

Допитаний свідок, дільничний офіцер поліції ОСОБА_18 , у кабінеті якого відбувалися зазначені події, вказав, що 25.12.2024 приблизно о 15:30 у його кабінеті знаходилася ОСОБА_4 , а згодом прийшли сестри ОСОБА_9 та ОСОБА_19 , які почали кликати ОСОБА_20 на вулицю для з?ясування конфлікту. У цей момент ОСОБА_4 почала поводитися агресивно та провокувати конфлікт, після чого між нею, ОСОБА_21 та ОСОБА_19 розпочалася штовханина, і вони почали смикати одна одну за одяг. Побачивши це, дільничний втрутився, розборонив їх та вивів сестер ОСОБА_22 із кабінету. Під час конфлікту він не бачив, щоб хтось наносив удари, та жодних видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_23 дільничним помічено не було.

Допитаний працівник Старокозацької сільської ради ОСОБА_24 повідомила, що 25.12.2024 приблизно о 15:30 вона знаходилася у своєму робочому кабінеті та чула, що в кабінеті дільничного офіцера поліції був якийсь галас, однак що саме там відбувалося, вона не бачила.

Опитані ОСОБА_9 та ОСОБА_19 підтвердили, що 25.12.2024 року приблизно о 15:30 між ними та ОСОБА_25 стався конфлікт, однак зазначили, що конфлікт був словесним, а тілесних ушкоджень ОСОБА_26 вони не спричиняли.

В ході досудового розслідування отримано відповідь із Старокозацької сільської ради, згідно з якою встановлено, що в приміщенні сільської ради, де відбувалися зазначені події, камери відеоспостереження відсутні.

Так як один із принципів КПК України - презумпції невинуватості обвинувачуваного; всебічне і повне дослідження обставин справи (встановлення об?єктивної істини); допустимість притягнення до кримінальної відповідальності лише за умови доведеності вини.

Доказів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за результатами досудового розслідування не здобуто.

Зважаючи на це, прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000006 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження, слідчий суддя не може погодитися з процесуальним рішенням слідчого та приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п.п. 1-2 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, а згідно частини другої даної статті доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу кримінального правопорушення є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Тобто, виходячи з юридичного змісту поняття закриття кримінального провадження, саме закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення за п.2 ч.1 ст.284 КПК України має на увазі відсутність будь-якого складу злочину у розслідуваних діях, а не лише ч.1 ст.125 КК України.

Також слідчий суддя вважає підставним твердження скаржника про те, що не було допитано свідка ОСОБА_27 , не проведеного слідчого експерименту із потерпілою.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в ході проведення досудового розслідування дізнавачем не проведено всіх можливих та необхідних слідчих дій, на підставі яких він мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.

Орган дізнання зобов`язаний провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

З наведених підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження та його направлення для продовження досудового розслідування, під час якого необхідно виконати всі необхідні слідчі дії, передбачені КПК України.

Керуючись ст.ст.303-309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 25 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000006 від 11.01.2025 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України дізнавача СД Білгрод-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову поліції ОСОБА_5 від 25 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000006 від 11.01.2025 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2025 за №0000006 повернути до відділення СД Білгород-Дністровського РВП ГУН в Одеській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали: 28.05.2025 о 16.50.

Слідчий суддя ОСОБА_28