Дата документу 29.04.2025Справа № 554/6058/15-к
Провадження № 1-кс/554/5579/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області майора юстиції ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000090 від 25.10.2014, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно,-

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєверодонецьк Луганської області, громадянина України, зареєстрованогота фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше судимого

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж квітня-грудня 2014 року на території Донецької області діє терористична організація «Донецька народна республіка» (далі - ДНР), представники якої шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя чи здоров`я людей, здійснюють провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та намагаються здійснити вплив на органи державної влади з метою прийняття рішень щодо зміни меж або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

У травні 2014 року ОСОБА_7 , поділяючі погляди та мету створення ЛНР, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, добровільно вступив до незаконного військового формування вказаної терористичної організації.

Упродовж травня-червня 2014 року ОСОБА_7 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, отримавши від представників ЛНР вогнепальну зброю - АК-74, набої до неї та 2 гранати модифікації «РГД-5» і «Ф-1», перебував у штабі терористичної організації ЛНР, розташованому у приміщенні Управління СБ України в Луганській області за адресою: м. Луганськ, вул. Радянська, 79, де оформляв та видавав перепустки бойовикам і автотранспорту, який використовувався незаконними військовими формуваннями.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, упродовж липня - серпня 2014 року ОСОБА_7 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи стрілком незаконного збройного формування, разом із іншими членами терористичної організації, з метою недопущення Збройних Сил України на підконтрольну бойовикам територію, систематично здійснював озброєне чергування на блокпості «Вегрунський роз`їзд», який розташовувався поблизу селиш Мала та Велика Вергунка Луганської області.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у сприянні діяльності терористичної організації, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.258-3 КК України.

25.10.2014 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 затримано слідчим слідчого відділу УСБУ в Полтавській області в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

25.10.2014 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сєверодонецьк Луганської області, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , одруженому, маючому на утриманні малолітню дитину, не працюючому, раніше судимому 21.05.2012 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік; 20.02.2014 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.1 ст.287 КК України до штрафу в сумі 3400 грн. вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

27.10.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою на строк 60 днів.

25.12.2014 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтаву підозрюваному скасовано обраний запобіжний захід у зв`язку з виконанням домовленостей в межах Мінського Протоколу за підсумками консультацій Тристоронньої контактної групи щодо спільних кроків, спрямованих

на імплементацію Мирного плану президента України ОСОБА_8 від

5 вересня 2014 року щодо здійснення обміну полонених військових формувань України та цивільних заручників, а також затриманих членів незаконних збройних формувань терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР».

Надалі, ОСОБА_6 вручено повістки про виклик для проведення слідчих дій на 30.12.2014 року та 05.01.2015 року. Проте, підозрюваний до органу досудового слідства не з`явилася та не повідомив про причини своєї неявки.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме:

-рапортом оперуповноваженого 3 сектору ВЗНД УСБУ в Полтавській області ОСОБА_9 від 25.10.2014 про отриману інформацію щодо наявності в діях

ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.258-3 КК України;

-рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС УСБУ в Хмельницькій області ОСОБА_10 від 23.10.2014 про отриману інформацію щодо наявності в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.258-3 КК України;

-протоколами допитів підозрюваного ОСОБА_6 від 28.10.2014

та 13.11.2014;

-іншими матеріалами в їх сукупності.

Згідно наявної інформації, ОСОБА_6 на даний час переховується від досудового розслідування на окупованій частині Луганської області.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити, з підстав у ньому наведених

Захисник підозрюваного в судовому засіданні вказав, що при вирішенні клопотання слідчого покладається на розсуд суду, але просить суд визначити розмір застави.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 на даний час переховується від органів досудового розслідування на окупованій частині Луганської області через усвідомлення втрати свободи на тривалий час, за скоєння ним особливо тяжкого злочину. Переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Також, на думку слідства, на даний час існує наявність ризику, який обґрунтовується запровадженням відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» правового режиму воєнного стану в Україні, який неодноразово продовжувався у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Так, відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в пункті 8 листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від03 березня 2022 року № 1/0/2-22 як відповідний ризик має ураховуватися запровадження воєнного стану та збройна агресія в Україні.

Відповідно до п. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротші строки, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема своєчасної явки за викликом до слідчого, прокурора і суду, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,є необхідність застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Фактичні обставини злочину, інкримінованого обвинуваченому, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжних захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України тримання під вартою.

Згідно абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та перебуває на тимчасово окупованій території України, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого.

Слідство переконане, що з метою запобігання спробам ОСОБА_6 ухилитися від слідства, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні або продовжити злочинну діяльність, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

ОСОБА_6 фізично здоровий, спеціального лікування не потребує.

На підставі викладено клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сєверодонецьк Луганської області, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1