Справа № 393/45/25
пров. 1-кп/393/65/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кам`янець дистанційно в режимі відеоконференції з ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та з власних технічних засобів за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2024 року за № 0000528 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Олександрія Кіровоградської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , освіта професійно- технічна, не працюючої, вдови, на утриманні малолітніх та інших осіб не має, раніше не судимої, яка утримується в ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор",

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новгородківського районного суду Кіровоградської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, обвинуваченій ОСОБА_3 , який спливає 05.09.2025 року. Подане клопотання обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не змінилися на час розгляду клопотання. Метою і підставами продовження застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків. На думку прокурора, враховуючи особу обвинуваченої, обставини даного кримінального провадження до останньої неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Обвинувачена у судовому засіданні щодо продовження строку тримання її під вартою не заперечувала.

Захисник підтримав думку підзахисної.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві від 12.08.2025 року просила розгляд кримінального провадження проводити без її участі.

Вислухавши думку учасників процесу, розглянувши наявні матеріали, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2024р., застосовано відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування. Строк дії ухвали до 21:04 год. 27.12.2024 року. Розмір застави не визначався.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.12.2024 р. продовжено підозрюваній ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, строком на тридцять чотири дні, в межах строку досудового розслідування, а саме до 21:04 год 29.01.2025 року включно. Який в подальшому ухвалами Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22.01.2025 року, 19.03.2025 року, 15.05.2025 року продовжувався.

Крім того ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 08.07.2025 року продовжено обвинуваченій ОСОБА_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05.09.2025 року включно без визначення розміру застави.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

Судом встановлено, що підставами для обрання та продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, а також наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно правового змісту ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч.1 ст.177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

У справі ''Москаленко проти України'' від 20.05.2010 року Європейський суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також суд визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченій, враховує норми чинного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, обставини даного кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працююча, осіб на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків.

Суд вважає, що ризики, які зазначені у клопотанні прокурора, а саме - те, що обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу (оскільки свідки на даний час допитані) та може вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують існувати і є реальними. Обвинувачена на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , та суворістю можливого покарання.

З огляду на викладене, та те що строк обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу спливає 05.09.2025 року, а судовий розгляд по кримінальному провадженню ще не проведений, суд вважає, що вказане клопотання прокурора про продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підлягає задоволенню.

Також продовжуючи обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що підстав для застосування до обвинуваченої більш м`якої міри запобіжного заходу, яка могла б запобігти наявним ризикам передбачених ст. 177 КПК України, зокрема домашнього арешту на даний час не має.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, який спричинив смерть людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 196, 199, 331, 371, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01.11.2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення через Новгородківський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали направити (вручити) учасникам кримінального провадження та до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

Суддя ОСОБА_1