Справа № 404/8775/25
Номер провадження 1-кс/404/2904/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року місто Кропивницький

Фортечний районний суд міста Кропивницького у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0002101, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1.Суть клопотання.

Слідчий СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 без визначення розміру застави, яке погоджено з прокурором Прокурор Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002101 від 19.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року солдат ОСОБА_5 , призваний за мобілізацією з резерву ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військову службу, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та постановлений на всі види забезпечення, а також визнаний таким, що справи та посаду номера обслуги - радіотелефоніста 1 реактивного артилерійського взводу, реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

17.03.2025 солдат ОСОБА_5 , відповідно доповіді від 17.03.2025 з військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину та на момент вчинення кримінального правопорушення, вважався військовослужбовцем, який самовільно залишивши військову частину НОМЕР_1 , не повернувся та про своє місцезнаходження не повідомляв.

Таким чином, ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу.

ОСОБА_5 , 18.08.2025 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді номера обслуги - радіотелефоніста 1 реактивного артилерійського взводу, реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 та 17.03.2025 самовільно залишивши вказану військову частину, в порушення вимог ст.ст.2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1, 3 ч. 4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в останнього виник умисел спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, який виник на ґрунті раніше виниклого конфлікту зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та пізніше усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, реалізовуючи злочинний умисел, заздалегідь підготувавши не встановлене в ході досудового слідства, вогневе джерело запалювання для здійснення підпалу, житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_7 , 18.08.2025 року, близько 20 год. 04 хв., проникнув на територію вказаного домоволодіння і шляхом піднесення джерела відкритого вогню, здійснив підпал приміщень житлового будинку АДРЕСА_2 та після розповсюдження вогню покинув територію домоволодіння, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду, яка з її слів становить близько 500 000 грн.,

19.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 10 років, тобто даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.194 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує матеріалами службового розслідування та доданими до нього матеріалами, повідомленням на лінію «102» від 18.08.2025 (ЄО № 50218), протоколом огляду місця події від 18.08.2025, за адресою: м.Кропивницький, вул.Отамана Гордієнко, 15, актом про пожежу від 18.08.2025, заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколами допиту свідків та потерпілої, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом огляду місця події від 19.08.2025, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

ІІ. Позиції сторін.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини, викладені в ньому. Просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави, посилаючись на те, що розмір збитків зі слів потерпілої складає більш як 500 000 грн.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проходження служби (в/ч НОМЕР_1 ).

Підозрюваний щодо себе вказав, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, що належить йому на праві спільної часткової власності, проживає з матір`ю та братом, розлучений, має двох малолітніх дітей, має середню професійну освіту, хвороб не має, офіційно не працює, має тимчасові підробітки (заробіток від 500 до 1500 грн. вдень), самовільно залишив військову частину, вважається таким, що не має судимостей. Вину визнав, та пояснив, що того дня був у стані алкогольного сп`яніння. Хотів забрати речі, однак їх в будинку не було, тому він зі злості вчинив підпал та втік.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив, підтримав позицію підзахисного, просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт за місцем проходження військової служби (в/ч НОМЕР_1 ). Звертав увагу суду, що підозрюваний вину визнає, кається у вчиненому, останній потребує психологічної допомоги, є не судимим, має 26 бойових виходів в зоні проведення активних бойових дій.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За правилами ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, щоСВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002101 від 19.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

18.08.2025 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

19.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Harav. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст.5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши докази, надані в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри на ранній стадії досудового розслідування на переконання слідчого судді підтверджується на підставі досліджених копій документів, які долучені до клопотання, зокрема: повідомлення на лінію «102» від 18.08.2025 (ЄО №50218), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_5 , протоколом огляду місця події від 18.08.2025, за адресою: м.Кропивницький, вул.Отамана Гордієнко, 15, актом про пожежу від 18.08.2025, протоколами допиту свідків, протоколом допиту потерпілої, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом огляду місця події від 19.08.2025 та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності, долученими до матеріалів клопотання.

Окрім того, варто зазначити, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, не вправі давати оцінку правомірності призову підозрюваного на військову службу, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньою для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможливо стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення обвинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України,- можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; можливість незаконно впливати на свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224, ч.4 ст.95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків, потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Тобто ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Слідчий суддя враховує, що підозрюваному добре відома потерпіла та її місце перебування, тому ризик впливу на потерпілу наявний.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, визначеного п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), слідчий суддя зазначає таке.

Обґрунтовуючи наявність даного ризику прокурор посилався на тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, покарання за вчинення якого передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Тяжкість покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), 2005, § 58).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, офіційно не працевлаштований, розлучений, має двох малолітніх дітей, із середньою професійною освітою, хвороб, групи інвалідності не має, має постійне місце проживання та реєстрації, відтак сталі соціальні зв`язки відсутні.

Відповідно до доповіді військової частини НОМЕР_1 17.03.2025 солдат ОСОБА_5 був направлений на обстеження та лікування до психіатричного відділення А3309. Близько 12.30 17.03.2025 під час очікування оформлення медичних документів у військовій частині НОМЕР_2 , самовільно без пояснення причин покинув місце очікування та направився в невідомому напрямку. Особисті речі та мобільний телефон з собою не взяв.

Зі слів підозрюваного, кримінальне правопорушення вчинив зі злості до своє колишньої дружини через відсутність його особистих речей, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Здійснивши підпал, залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Отже, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

На даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України проти власності;

- пред`явлення підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, ОСОБА_5 може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років;

- станом на день розгляду клопотання підозрюваному виповнилося 34 роки;

- майновий стан - зі слів має періодичні заробітки в розмірі 500-1500 грн вдень, заощаджень, рухомого чи нерухомого майна у власності не має;

- міцність соціальних зв`язків офіційно непрацевлаштований, розлучений, має двох малолітніх дітей, із середньою професійною освітою, має постійне місце проживання та реєстрації;

- інформації про наявність у підозрюваного тяжких хронічних захворювань, які б перешкоджали застосуванню до нього запобіжного заходу, слідчому судді не надано;

- підозрюваний вважається таким, що не має судимостей. Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда суду від 18.10.2023 засуджений за ч. 2 ст. 345 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік. Зі слів підозрюваного, належним чином виконував обов`язки під час іспитового строку. Слідчому судді не надано відомостей про застосування до ОСОБА_5 раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні сторона захисту зазначила, що ОСОБА_5 має 26 бойових виходів, потребує психологічної допомоги, яка йому не надавалася. Разом з тим, доказів на підтвердження вказаних обставин, характеристик з місця служби, проживання, слідчому судді не надано, як і доказів, які б перешкоджали застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що сама по собі тяжкість вчиненого злочину, не є підставою для задоволення клопотання, проте у сукупності з іншими обставинами є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Доводи сторін у справі та їх позиція не надали підстав для можливості застосування особистого зобов`язання, оскільки обрання такого запобіжного заходу не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як в ході розслідування даного провадження встановлено, що осіб, які б могли взяти ОСОБА_5 на поруки, не встановлено.

Оскільки підозрюваний не вказав на можливість внесення застави, зазначаючи про відсутність накопичень, як і не вказав на осіб, які можуть внести кошти, застава, як самостійний вид запобіжного заходу не може бути застосована.

Слідчий суддя не знайшов підстав для застосування відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 , оскільки на час розгляду клопотання слідчому судді не надано даних про місце розташування військової частини, характеризуючих данних від командування військової частини на ОСОБА_5 , можливість перебування підозрюваного за місцем несення служби на час дії такого запобіжного заходу.

Отже, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосовано до ОСОБА_5 .

За наведених обставин в сукупності слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є неможливим, оскільки не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам на цій стадії досудового розслідування, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 23 год 00 хв. 18.08.2025.

В судовому засіданні прокурор просив не визначати розмір застави, посилаючись на розмір завданих збитків, який зі слів потерпілої складає 500 000,00 грн.

Згідно з ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 статті 183 КПК України не передбачено право суду не визначати розмір застави за обставин, які визначені прокурором.

В силу п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу, матеріальний стан, обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 181 680 гривень, що відповідає 60 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст.182 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали та тримання під вартою ОСОБА_5 , визначити з 23 год. 00 хв. 18.08.2025 до 23 год. 00 хв. 16.10.2025 включно.

Визначити розмір застави в сумі 181 680 гривень, яка може бути внесена: рахунок отримувача №UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_5 .

З моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти у разі внесення застави останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 до 16.10.2025 виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілою у даному кримінальному проваджені або будь-якою особою визначеною слідчим, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1