Справа № 358/89/25 Провадження № 1-кс/358/238/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 11.07.2025 про закриття кримінального провадження № 0000081 від 12.12.2024,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Богуславського районного суду Київської області з даною скаргою в порядку ст. 303 КПК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту, необ`єктивність, однобічність дізнання у кримінальному провадженні та його неефективність; зазначає невмотивованість підстав для закриття даного кримінального провадження викладених у оскаржуваній постанові. Вважає, що дізнавачем під час дізнання не виконані вимоги закону щодо збирання доказів, всебічного, повного та об`єктивного дослідження зібраних доказів. Таким чином, оскаржувана постанова, на переконання скаржника, є незаконною, необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 доводи скарги підтримав, з підстав у ній зазначених, та просив задовольнити. Додатково зазначив, що в мотивувальній частині постанови не зазначено, який саме із елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, відсутній в діях ОСОБА_6 . Крім того, матеріали кримінального провадження не містять підтвердження того, що дізнавачем був оглянутий диск, долучений представником потерпілого; між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не проведено одночасний допит. Зазначив, що свідок має право відмовитися давати показання щодо себе, однак зобов`язана прибути за викликом дізнавача для її одночасного допиту із потерпілою ОСОБА_5 ; матеріали кримінального провадження не містять підтвердження викликів ОСОБА_6 дізнавачем для участі у допиті. Крім того, на переконання представника потерпілого, в ході проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 та судово-медичного експерта, останньому дізнавачем не ставилося питання щодо можливості заподіяння тілесних ушкоджень за обставин, встановлених під час слідчого експерименту.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги та зазначив, що в даному кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії та 11.07.2025 ним прийнято законне та обгрунтоване рішення. З цих підстав в задоволенні вимог скарги просить відмовити. Щодо обставин виклику та проведення одночасного допиту потерпілої та свідка зазначив, що виклик учасників кримінального провадження здійснювався ним по телефону; ОСОБА_6 від проведення одночасного допиту відмовилася шляхом подання відповідної заяви, чим реалізувала своє право на відмову; долучений представником потерпілої CD-R диск із відеозаписом був ним оглянутий та у зв`язку із відсутністю на ньому доказової інформації, протокол огляду інформації, яка знаходиться на диску, ним не був складений; щодо висновку експерта зазначив, що постановою від 23.03.2025 ним була призначена судово-медична експертиза та на вирішення експерта були поставлені відповідні питання; експертиза проведена 16.05.2025. За результатами оцінки зібраних у кримінальному провадженні доказів, ним винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчому судді надані для огляду матеріали кримінального провадження № 0000081.

Заслухав доводи представника скаржника, дізнавача, дослідив матеріали кримінального провадження № 0000081, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Матеріали кримінального провадження не містять підтвердження факту пропущення скаржником строку звернення до слідчого судді за скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Таким чином, скаргу подано у встановлений ст. 304 КПК України строк.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що сектором дізнання ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснювалось дізнання у кримінальному провадженні № 0000081, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Постановою дізнавача СД відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 11.07.2025 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавач прийшов до висновку про закриття вказаного кримінального провадження, оскільки під час проведення дізнання не було зібрано достатніх доказів у вчиненні ОСОБА_6 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Оцінюючи вказане рішення, слідчий суддя виходить з наступного.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим (прокурором) всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, дізнавача (прокурора) про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя частково погоджується з твердженнями представника скаржника щодо необґрунтованості оскаржуваної постанови з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.5 ст.110 КПК України постанова дізнавача повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як слідує зі змісту мотивувальної частини постанови дізнавач послався на наявність двох підстав для закриття кримінального провадження, передбачених ст.284 КПК України - не встановлені достатні докази винуватості особи; п.2 ч.1 ст.284 КПК України - відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Кримінальним процесуальним законом не передбачено можливості закриття кримінального провадження одночасно за декількома взаємовиключними підставами, передбаченими ст.284 КПК України.

Крім того, з резолютивної частини постанови вбачається, що дізнавач дійшов висновку про відсутність у діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Однак, зазначена правова норма може бути застосована у разі, коли подія кримінального правопорушення мала місце, але вчинена вона іншою особою або встановленою особою, у діях якої відсутні усі ознаки кримінального правопорушення.

З постанови дізнавача не вбачається, що під час дізнання встановлювалася подія кримінального правопорушення, у зв`язку із чим висновок дізнавача про відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, є передчасним.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять висновку судово-медичного експерта за всіма питаннями, які поставлені дізнавачем у постанові про призначення відповідної експертизи, зокрема відсутні чіткі відповіді на 3 та четверте питання.

Слідчий суддя зазначає, що оскаржувана постанова не містить аналізу складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та висновку дізнавача про те, який саме елемент складу відсутній.

Вказані недоліки постанови свідчать про невідповідність постанови дізнавача вимогам ст.110 КПК України.

Щодо доводів представника потерпілого щодо можливості відмови свідка від дачі показань лише перед початком одночасного допиту із потерпілою, слідчий суддя зазначає, що матеріали кримінального провадження містять письмову відмову ОСОБА_6 від участі в одночасному допиті із потерпілою, що свідчить про її обізнаність із проведенням дізнавачем вказаної слідчої дії та належної реалізації свого права на відмову від участі в ній, тому не вбачає в даному випадку порушення норм КПК.

Таким чином, на переконання слідчого судді, в оскаржуваній постанові дізнавачем поєднані дві підстави для закриття кримінального провадження, що не відповідає принципу правової визначеності; не проведений аналіз складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України; не вирішено питання щодо доцільності проведення повторної судово-медичної експертизи; відсутні підтвердження огляду дізнавачем диску, який долучений до матеріалів кримінального провадження представником потерпілого.

Як зазначалось вище, прийняттю постанови про закриття кримінального провадження має передувати вжиття дізнавачем всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

При цьому, саме на слідчого, дізнавача, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого, проте не на заявника, покладається обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що дізнавачем не в повному обсязі перевірено зміст заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, що вказує на необґрунтованість мотивів закриття кримінального провадження, зазначених дізнавачем та передчасність оскаржуваної постанови.

Статтею 8 КПК передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України заява №4494/07 від 07 листопада 2013 року у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява №31939/06, п. 55).

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що дізнання у кримінальному провадженні проведено без всебічного та повного дослідження всіх обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів, у зв`язку з чим висновок про закриття кримінального провадження є передчасним.

За таких обставин, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу - задовольнити.

Постанову дізнавача СД відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 11.07.2025 про закриття кримінального провадження № 0000081 від 12.12.2024 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 21.08.2025 о 09:00.

Слідчий суддя ОСОБА_1