Справа №474/1177/24
Провадження №1кп/479/87/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2025 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, інформація про яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000142 від 07 вересня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Саратени Теленештського району республіки Молдова, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, освіта середня спеціальна, військовослужбовця, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , діючи в супереч положенням Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576 "Про затвердження Положення про дозвільну систему", Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 "Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів", діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, перевезення та зберігання боєприпасів, діючи з прямим умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що йому не надано дозвіл на придбання, носіння та зберігання боєприпасів, у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, у невстановлений час та спосіб, та у не встановленої особи, незаконно придбав боєприпаси, а саме корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення з двома підривачами - уніфікованими запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, один з яких при конструктивному поєднанні утворюють оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів основного призначення, та ручну осколкову гранату дистанційної дії ЭМ51А2 оборонною з запалом БМ82АЗ промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів основного призначення.У подальшому, маючи умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений час та з неустановленого досудовим розслідування місця, ОСОБА_3 перевіз вищезазначені бойові припаси до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де і продовжив їх зберігання без передбаченого законом дозволу.

19 вересня 2024 року у період часу з 10.25 год. до 13.58 год. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на території земельної ділянки в скляній ємності, яка була закопана в ґрунт було виявлено та вилучено корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення з двома підривачами - уніфікованими запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, один з яких при конструктивному поєднанні утворюють оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів основного призначення, та ручну осколкову гранату дистанційної дії ОМ51А2 оборонною з запаломDМ82АЗ промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів основного призначення.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу на посаді навідника зенітного артилерійського взводу роти вогневої підтримки 2 батальйону морської піхоти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", обвинувачується в тому, що діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, перевезення та зберігання боєприпасів, діючи з прямим умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що йому не надано дозвіл на придбання, носіння та зберігання боєприпасів, у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, у невстановлений час та спосіб, та у не встановленої особи, незаконно придбав боєприпаси, а саме корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення з двома підривачами - уніфікованими запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, один з яких при конструктивному поєднанні утворюють оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів основного призначення, та ручну осколкову гранату дистанційної дії БМ51А2 оборонною з запалом БМ82АЗ промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів основного призначення, які у подальшому незаконно перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав їх до 19 вересня 2024 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, у вчиненому розкаюється, підтвердив, що не пам`ятає коли саме, у не невідомої особи, незаконно придбав боєприпаси, а саме корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення з двома підривачами, які у подальшому перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та закопав на присадибній ділянці. 19 вересня 2024 року, під час обшуку працівниками поліції, було виявлено та вилучено вищевказані боєприпаси, у вчиненому розраюється. Відмовився від дослідження доказів під час судового розгляду.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.

Суд, оцінивши зібрані по справі докази, знаходить доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України як носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, військовослужбовець на посаді навідника зенітного артилерійського взводу роти вогневої підтримки 2 батальйону морської піхоти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", неодружений, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судимий.

Обставиною, які відповідно до положення ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б відповідно до положень ст.67 КК України, обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за обвинувальним актом не встановлено.

Скоєння обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Суд, беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, досудову доповідь, також приймає до уваги думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням положень ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених положеннями ст.76 КК України.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчинення кримінального правопорушення, досудову доповідь органу пробації особу обвинуваченого, його суспільну небезпечність, а також те що, відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання у межах санкції статей, за якими кваліфіковано інкриміноване йому кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі, та вважає можливим з урахуванням положень ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених положеннями ст.76 КК України.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Відповідно до положень ст.124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 14326,20 грн..

Судом встановлено, що 20 вересня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на підставі ухвали Врадіївського районного суду №474/1004/24. Строк дії ухвали закінчився 18 листопад 2024 року.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1(один) рік.

Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз у розмірі 14 326,20 грн..

Речові докази:

-залишки оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення, двох засобі підриву (детонування) - підривачі уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, що застосовуються для спорядження ручних осколкових гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42 та первинне упакування, які знаходяться в спец пакеті №3612279;

-залишки ручної осколкової гранати дистанційної дії DМ51А2 оборонною з запалом DМ82АЗ промислового виготовлення та первинне упакування, які знаходяться в спец - пакеті №3612276 - передати на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області. - знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: