справа № 492/486/25
провадження № 1-кп/492/161/25
ВИРОК

Іменем України

06 травня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 11.04.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 з 06.12.1989 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаним як особа, що перебуває у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до статті 65 Конституції України, статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» обов`язком громадян України є захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України зобов`язані прибувати за викликом районного, міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходити медичний огляд, призовних комісій або військово- лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, ухилився від виконання свого військового обов`язку відповідно до ст. 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи обізнаним про воєнний стан, введений на території України з 24.02.2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» протягом 90 діб та строк дії якого неодноразово продовжувався і діє на теперішній час.

Згідно п. 3.1. Розділу 3 Глави II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом № 402 від 14.08.2008 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560.

Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.

04 квітня 2025 року приблизно о 11 годині оо хвилин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_2 , від уповноваженої особи зазначеного відділу отримав повістку про необхідність прибуття 07.04.2025 о 09:00 годині до вказаного відділу для проходження військово-лікарської комісії за направленням № 995 від 04.04.2025 року для встановлення його придатності за станом здоров`я до проходження військової служби в Збройних Силах України під час мобілізації, в особливий період та забезпечення його належного військового обліку.

Крім цього, за зазначених обставин ОСОБА_4 був особисто ознайомлений керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 зі змістом письмового попередження про необхідність забезпечення виконання вимог військового обліку та кримінальну відповідальність за їх невиконання, передбачену ст. 337 КК України. Про здійснення вказаного письмового попередження ОСОБА_4 поставив свій особистий підпис.

07.04.2025 о 09:00 годин ОСОБА_4 , діючи умисно, у порушення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з мотивів ухилення від виконання свої обов`язків як військовозобов`язаного, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, не маючи поважних причин ухилився від прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 за вищевказаною адресою для проходження військово-лікарської комісії, що повинна була встановити його придатність до проходження військової служби за станом здоров`я в Збройних Силах України та забезпечити відповідний військовий облік ОСОБА_4 як військовозобов`язаного.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 337 КК України, тобто ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального комплектування та соціальної підтримки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального проступку не оспорює, детально розповівши про обставини вчиненого кримінального проступку. Розповів, що він дійсно ухилився від військового обліку, оскільки боявся йти воювати.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, наданих прокурором та що стосуються особи обвинувачуваного. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

-направленням № 995 від 04.04.2025 р. для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в ЗСУ у зв`язку із призивом на військову службу під час мобілізації, в особливий період;

-попередженням від 04.04.2025 р. ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 336, 337 КК України;

-заявою ОСОБА_5 від 04.04.2025 р. про відмову в отриманні направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в ЗСУ у зв`язку із призивом на військову службу під час мобілізації, в особливий період;

-розпискою про отримання повістки від 04 квітня 2025 року на ім`я ОСОБА_4 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, враховуючи, що санкцією ч. 1 ст. 337 КК передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі до трьох тисяч (тобто не більше трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 337 КК є кримінальним проступком.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує особу винного та його позицію до вчиненого, за місцем проживання характеризується добре, не перебуває на наркологічному чи психіатричному обліку та вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, у виді штрафу.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин, суд, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень призначити покарання за ч. 1 ст. 337 КК України у виді штрафу. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

Суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази у справі потрібно вирішувати відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Арешт, накладений ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 15.04.2025 р. скасувати.

Речові докази: направлення на ВЛК від 04 квітня 2025 року на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаних для визначення придатності до служби на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; попередження про виконання вимог військового обліку від 04 квітня 2025 року; заяву ОСОБА_4 про відмову від проходження ВЛК від 04 квітня 2025 року на 1 арк.; розписку про отримання повістки від 04 квітня 2025 року на ім`я ОСОБА_4 на арк., попередження про виконання вимог військового обліку від 04 квітня 2025 року на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк. після набрання вироком законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1