Справа № 635/3174/25
Провадження № 1-кс/635/814/2025
У Х В А Л А

01 травня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

28 квітня 2025 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про арешт майна, в якому прокурор просить накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, яке вилучено під час огляду місця події 26.04.2025 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Безлюдівка, вул. Перемоги, поблизу будинку 109 за координатами 49,868,53С,36,28628В, а саме на: мотоцикл «QIN6GI QM2006Y» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , але фактично ним користується ОСОБА_5 ; ключ від мотоциклу «QIN6GI QM2006Y» д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорт) НОМЕР_2 .

Встановлені обставини досудового розслідування із посиланням на докази

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що в провадженні СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУ Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000371 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Встановлено, що 26.04.2025 до відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що, за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Безлюдівка, вул. Перемоги, поблизу будинку 109 за координатами 49,868,53С,36,28628В водій мотоциклу QIN6GI QM2006У д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_5 умисно не виконує рішення суду, згідно якого останнього було позбавлено права керувати транспортними засобами. 26.04.2025 проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, а саме в`їзд до житлових будинків за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, вул. Перемоги, 109 за координатами 49,838,53 С, 36,28628 В, де на проїзній дорозі з правого боку, в напрямку м. Харків, знаходиться транспортний засіб, а саме мотоцикл «QIN6GI QM2006Y» д.н.з. НОМЕР_1 . Ліворуч та праворуч на мотоциклі є наліпка (напис) «REDBULL». Мотоцикл стоїть на двох колесах та підніжці. На момент огляду колеса під тиском, на основі мотоцикла наявні потертості та на спідометрі мотоцикла мається позначка 0. Передня частина мотоцикла, де знаходяться фари, наявне відкрите пошкодження запчастин механізму. Даний мотоцикл в ході огляду було вилучено. Під час огляду виявлено та вилучено: мотоцикл «QIN6GI QM2006Y» д.н.з. НОМЕР_1 ; ключ від мотоциклу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорт).

Власником транспортного засобу НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично транспортний засіб використовує ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_3 .

Вказані предмети, відповідно до постанови слідчого від 26.04.2025, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000371 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та можуть в подальшому мати доказове значення у кримінальному провадженні, що сприятимуть розкриттю вказаного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також для встановлення істини під час досудового розслідування.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, прокурор прохає накласти арешт.

Позиція учасників кримінального провадження

У судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився.

Особа, в якої було вилучено відповідний транспортний засіб відносно якого вирішується питання про накладення ОСОБА_5 , в судове засідання повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання - не з`явився.

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності також у заяві зазначила, що клопотання підтримує та просила його задовольнити.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та матеріали долучені до клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до частини п`ятої статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог пункту 2 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно частини одинадцятої статті 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу вимог статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно до вимог статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина перша статті 173 КПК України).

В ході судового розгляду клопотання про арешт майна, встановлено що СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000371 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч.3 ст.132 КПК України).

Згідно частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, прокурором в порушення вимог статті 173 КПК України не доведено, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним в статті 98 КПК України, та не доведено необхідність збереження вказаного транспортного засобу, як речового доказу, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000371 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а також не приведено інших підстав для арешту відповідного майна.

У клопотанні прокурором не наведено жодних відомостей про те, що транспортний засіб зберіг на собі сліди злочину, чи є об`єктом кримінального правопорушення, не вказано яким саме чином зазначені в клопотанні транспортний засіб, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав володільця, що є неприпустимим, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про арешт майна відмовити.

Тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 26 квітня 2025 року підлягає негайному поверненню власнику.

Копію ухвали видати володільцю майна ОСОБА_4 та прокурору Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , а також негайно направити старшому слідчому СВ Харківського ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 05 травня 2025 року

Слідчий суддя - ОСОБА_1