Справа № 404/7486/24
Номер провадження 1-кп/404/327/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Кропивницький клопотання прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного 03.04.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальності відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До Фортечного районного суду міста Кропивницького від Кіровоградської обласної прокуратури19 серпня 2024 року надійшло клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного 03.04.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальності відповідальності.

Клопотання мотивоване тим, що за наслідками проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не здобуто доказів причетності конкретних осіб до вчинення вказаного злочину, а отже встановити у процесуальний спосіб осіб, які скоїли зазначений злочин, не виявилось можливим.

У зв`язку з цим наявні правові підстави для закриття кримінального провадження, так як закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності. Просив закрити кримінальне провадження №0000035, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальності відповідальності.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти закриття кримінального провадження, пославшись на те, що встановлене Європейським судом з прав людини істотне порушення вимог ст. 3,5,6, Конвенції та процесуального закону в частині порушення прав людини, обґрунтованості і доцільності застосування заходів кримінального провадження, порушення під час проведення досудового розслідування, яке не досягнуло своєї мети.

Щодо клопотання прокурора зазначає, що по суті досудове розслідування за його скаргами, умисно проводились неефективно надмірно тривалий час, з метою доведення до закриття справи за строками давності, та з метою сприяння ухиленню від притягнення працівників міліції до кримінальної відповідальності, тим самим не виконується завдання кримінального провадження.

Заслухавши думку прокурора та потерпілого, дослідивши клопотання та додатки до нього, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність як засада кримінального провадження з огляду на ч. 2 ст. 9 КПК полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно зі ст. 25 КПК, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Частиною 2 ст.365 КК встановлена відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, якщо воно супроводжувалося насильством, застосуванням зброї або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування. Санкція вказаної норми кримінального закону передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а отже, відповідно до положень ст. 12 КК вказане кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 КПК встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів.

Разом з тим, як вбачається із зазначених правових норм, кримінальне провадження може бути закрите з підстав, вказаних у п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за наявності декількох обов`язкових умов, а саме:

1) доведеності самої події злочину, тобто діяння, передбаченого Особливою частиною КК України;

2) доведеності всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу злочину;

3) відсутності відомостей про особу, яка вчинила злочин;

4) об`єктивної неможливості встановити особу, яка вчинила злочин;

5) закінчення визначених у ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому відсутність будь-якої з цих умов виключає можливість закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами кримінального судочинства, передбачених ст.ст.9, 25 КПК України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява №55749/08 від 29.01.2015р.) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості». Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000035 від 03.04.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, розпочатого на підставі заяви ОСОБА_4 про перевищення влади та службових повноважень працівниками УМВС в Кіровоградській області, що супроводжувалися насильством та застосуванням спеціальних засобів відносно нього під час затримання 02.09.2009 та досудового розслідування у кримінальній справі №22-4011 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, з метою отримання від нього зізнання у вчиненні інкримінованого злочину, а також обмовлення у його вчиненні інших осіб.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось групою прокурорів відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Кіровоградської обласної прокуратури.

Потерпілим від кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000035 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000035 внесено за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. 03.04.2014 слідчим відділом прокуратури Кіровоградської області на підставі заяви ОСОБА_4 щодо неправомірного застосування відносно нього у період з 2 по 3 вересня 2009 року фізичного насильства працівниками міліції з метою отримання зізнання у скоєнні злочину.

Допитаний у процесуальних статусах свідка та потерпілого ОСОБА_4 повідомив, що 02.09.2009 о 22 годині 00 хвилин за місцем проживання в селі Вишневе Київської області він був затриманий працівниками УМВС в Кіровоградській області. При цьому відповідні особи, одягнені в чорні маски, швидко вийшли з транспортного засобу марки «Газель», збили ОСОБА_4 з ніг, кинувши тим самим обличчям на землю, сіли на нього зверху та почали наносити удари по голові та тулубу. У подальшому до вказаних осіб долучилися особи в цивільному одязі, після чого особи в масках завели руки ОСОБА_4 за спину, надягнули на нього кайданки, розмістили ОСОБА_4 в транспортному засобі марки «Газель» та відвезли до Вишнівського міського відділу міліції.

У приміщенні міського відділу міліції, що в місті Вишневе Київської області, ОСОБА_4 допитували понад чотири години, при цьому затягували кайданки, викручували і заламували руки, наносили удари ребром долоні та книжкою по голові, висловлювали погрози фізичною розправою та зґвалтуванням. Вказані дії відносно ОСОБА_4 вчиняли з метою примусити його надати зізнавальні покази щодо вчинення ним грабежу.

Не отримавши від ОСОБА_4 зізнавальних показів у вчиненні грабежу працівники УМВС в Кіровоградській області кинули останнього на підлогу транспортного засобу марки «Газель» та доставили його до УМВС в Кіровоградській області, що за адресою: місто Кіровоград, вулиця Дзержинського, будинок 41, куди ОСОБА_4 прибув близько 06 години 00 хвилин 03.09.2009.

У приміщенні УМВС в Кіровоградській області працівники поліції, серед яких ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші невідомі ОСОБА_4 особи з кола працівників міліції, продовжили допитувати ОСОБА_4 із застосуванням фізичного насильства у вигляді викручування та заломлення рук, затягування наручників, нанесення ударів по обличчю та голові руками та книжкою, надівання на голову ОСОБА_4 поліетиленового пакета для удушення, нанесення ударів по ногам. Крім цього, один із працівників УМВС в Кіровоградській області спричинив ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді рваної рани ротової порожнини, а інший намагався його зґвалтувати з використанням кийка.

На підтвердження своєї версії ОСОБА_4 неодноразово посилався на акт судово-медичного дослідження (обстеження) №1555 від 04.09.2009.

За наслідками досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000035 старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області 25.03.2016 прийнято рішення про його закриття у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України в діях працівників міліції.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2016 у задоволення скарги ОСОБА_4 відмовлено та вказане рішення слідчого прокуратури про закриття кримінального провадження залишено в силі.

У подальшому, за заявою ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, з врахуванням рішення Європейського Суду з прав людини №37650/13 і №55971/13 від 25.11.2021, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.06.2022 постанову старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області від 25.03.2016 про закриття кримінального провадження №0000035 скасовано.

Після надходження ухвали та матеріалів кримінального провадження із суду, 17.06.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні поновлено, подальше його проведення доручено слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Разом із тим, третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, на виконання рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Севастьянов проти України» (заяви №37650/13 і № 55971/13) від 25.11.2021, яким констатовано порушення процесуального та матеріального аспектів статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) у зв`язку з жорстоким поводженням працівників міліції із заявником та не проведенням розслідування у зв`язку з цим; пункту 1 статті 5 Конвенції у зв`язку із незаконним затриманням та триманням заявника під вартою у період з 2 по 3 вересня 2009 року; пункту 3 статті 5 Конвенції у зв`язку з надмірною тривалістю тримання заявника під вартою; пункту 1 статті 6 Конвенції у зв`язку з надмірною тривалістю кримінального провадження щодо заявника, 28.01.2022 внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

В ході досудового розслідування, постановою прокурора від 01.08.2022 кримінальне провадження № 0000035 об`єднано із кримінальним провадженням №0000003, розпочатим 28.01.2022 на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Севастьянов проти України» від 25.11.2021 за фактами можливого жорстокого поводження працівниками міліції із ОСОБА_4 , неправомірного тримання його під вартою у період з 02.09.2009 по 03.09.2009 та у зв`язку з надмірною тривалістю кримінального провадження щодо заявника, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

З поданого прокурором клопотання вбачається, що у ході досудового розслідування не отримано доказів причетності конкретних осіб до вказаного злочину, таким чином встановити у процесуальний спосіб осіб, які скоїли вказаний злочин, не виявилося можливим.

Отже, у даному кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_11 прямо вказує на осібб, які за його твердженням вчинили відносно нього кримінальне правопорушення.

В рамках вищевказаного кримінального провадження, жодній особі не було повідомлено про підозру.

Суд касаційної інстанції неодноразово зазначав, що в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23), від 18 жовтня 2023 року (справа № 750/1575/23, провадження № 51-4007км23).

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини,завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не підлягає задоволенню, а тому правові підстави задоволення такого клопотання прокурора відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 369 - 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000035 від 03.0.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - відмовити.

Кримінальне провадження №0000035 від 03.04.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - повернути прокурору Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1