Провадження № 1кс/712/3461/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву прокурора третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження №0000195 від 05.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України,,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №0000195 від 05.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України.

11.07.2025 року в порядку автоматизованого розподілу справ судді ОСОБА_1 надійшла заява прокурора третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження №0000195 від 05.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України. В обґрунтування заяви про відвід зазначено, що під час судового засідання 16.06.2025 прокурору стало відомо, що до суду подано клопотання про участь обвинуваченої ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000195 дистанційно, із використанням відповідно до вимог ст. 35 КПК України підсистеми відеоконференц зв`язку ЄСІТС поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Незважаючи, що прокурором завчасно 13.01.2025 надіслано на адресу суду заперечення про задоволення такого клопотання у разі надходження такого клопотання, суддя без ухвалення рішення фактично підключає через систему ВКЗ підключила особу, яка представилась ОСОБА_7 , чим фактично допустила її участь у судовому розгляді. Прокурором неодноразово висловлювались заперечення щодо дистанційної участі, зважаючи, що обвинувачена безпідставно умисно залишила територію України і наразі її місцезнаходження невідоме. Захисником не мотивовано і не належно обґрунтовано участь обвинуваченої у дистанційному судовому провадженні. Водночас суддею безпідставно, всупереч положенням ст. 336 КПК України, підключено через систему ВКЗ до судового розгляду особу, яка висловлювалась від імені ОСОБА_7 , чим фактично до ухвалення остаточного рішення, вчинила зазначену дію, що, вочевидь, свідчить про порушення процедури ухвалення рішення і явну упередженість суді до сторони обвинувачення і прихильність до сторони захисту. Водночас неявка ОСОБА_7 до суду позбавляє можливості суду переконатись, що особа, яка підключена у режим відеоконференції до судового засідання від імені обвинуваченої є саме ОСОБА_7 , а не будь-яка інша особа, яка на неї схожа чи використовую її цифровий ключ для підключення по відеоконференцзв`язку до електронного суду. Вважає, що процесуальна поведінка судді у кримінальному провадженні №0000195 від 05.03.2024 свідчить, що в такому випадку наявний об`єктивний критерій, що в такому випадку наявний об`єктивний критерій, що свідчить про упередженість головуючого судді ОСОБА_5 , так і суб`єктивний критерій у вигляді обґрунтованого переконання прокурора.

Прокурор в судовому засіданні заяву про відвід судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження №0000195 від 05.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України підтримав з підстав викладених в заяві.

Захисник ОСОБА_4 який представляє інтереси ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_9 в з відсутністю підстав для відводу. Суддею ОСОБА_5 при заявленому клопотанні про проведення судового засідання дистанційно в режимі відеоконференції з обвинуваченою ОСОБА_8 було прийнято рішення про його проведення. Жодних процесуальних рішень суддя ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не приймала.

Заслухавши пояснення часників судового розгляду, вивчивши матеріали заяви про відвід та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою. Вказаний перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Частиною п`ятою статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Білуха проти України», «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України»). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії»). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Доводи прокурора ОСОБА_3 про відвід судді фактично зводяться до незгоди з рішенням судді ОСОБА_5 про проведення судового засідання дистанційно в режимі відеоконфернції та процесуальними діями судді при розгляді справи. Незгода з рішенням, діями судді не дає підстав стверджувати про упередженість судді та не може бути підставою для відводу судді ОСОБА_5 .

Крім того, Соснівським районним судом м. Черкаси 17 березня 2025 року вже розглядалася заява прокурора про відвід судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження №0000195 від 05.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України з тих же підстав і ухвалою суду від 17.03.2025 року в задоволенні заяви про відвід було відмовлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості та необ`єктивності судді ОСОБА_5 , що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення при розгляді кримінального провадження №0000195 від 05.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що заява прокурора третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження №0000195 від 05.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 35, 75, 80, 81, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви прокурора третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження №0000195 від 05.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 16 липня 2025 року.

Повний текст ухвали проголошено 17 липня 2025 року о 11 годині 00 хвилин.

Головуючий: