В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371 від 05.03.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 308 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02.06.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждаючи на наркоманію (діагноз F.11.22 - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності), розпочав лікування у Комунальному некомерційному підприємстві «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради за адресою: м. Одеса, вул. 1-й Розумовський провулок, 4, під час якого за призначенням лікаря почав отримувати щоденно для прийому препарат замісної підтримуючої терапії (далі ЗПТ) «Метафін ІС 25 мг» та «Метафін ІС 10 мг», що містить в собі наркотичний засіб метадон, що включений до Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770. Щоденна доза прийому препарату ЗПТ «Метафін ІС 25 мг» та «Метафін ІС 10 мг» за призначенням лікаря для ОСОБА_4 складала 135 мг.

Також, 02.06.2020 ОСОБА_4 при зверненні за медичними послугами, письмово під особистий підпис, шляхом підписання відповідних документів, зобов`язався під час лікування у Комунальному некомерційному підприємстві «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради не звертатись на лікування в інші медичні заклади, з метою призначення курсу лікування з використанням наркотичних та психотропних лікарських засобів.

В подальшому, у невстановлений час ОСОБА_4 дізнався від осіб, що разом із ним перебували на програмі ЗПТ, що програма замісної підтримувальної терапії функціонує за відсутності єдиної для всіх закладів охорони здоров`я бази даних пацієнтів, які на ній перебувають. Усвідомлюючи можливість введення в оману інші медичні заклади, що проваджують програми ЗПТ у відповідності до наказу МОЗ України від 27.03.2012 №200 «Про затвердження порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», для отримання надмірної щоденної дози лікарського препарату, що містить в собі наркотичний засіб метадон, у ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням часі та місці виник злочинний умисел на незаконне заволодіння наркотичним засобом - метадоном, шляхом шахрайства, з метою подальшого неконтрольованого його використання.

Так, ОСОБА_4 , продовжуючи отримувати в Комунальному некомерційному підприємстві «Міський психіатричний диспансер » Одеської міської ради наркотичний лікарський препарат «Метафін ІС 25 мг» та «Метафін ІС 10 мг», діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел спрямований на заволодіння наркотичним засобом - метадоном шляхом шахрайства, всупереч вимогам Конвенції ООН про боротьбу

з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, № 62/95-ВР, та «Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27.03.2012, звернувся за лікуванням до ще одного медичного закладу, що проваджує програму ЗПТ, а саме до медичного закладу ТОВ «АДДІМЕД».

Так, 25.02.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні медичного закладу ТОВ «АДДІМЕД» за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 19-А, діючи умисно, з метою заволодіння наркотичним засобом шахрайським шляхом, вводячи в оману медичного працівника ТОВ «АДДІМЕД» - лікаря ОСОБА_6 , повідомив письмово під особистий підпис, шляхом підписання заяви щодо початку програми ЗПТ, що не перебуває в інших програмах замісної підтримуючої терапії в закладах будь-якої форми власності, в тому числі в інших областях України, де йому вже призначені наркотичні засоби.

Нехтуючи попередженням про кримінальну відповідальність згідно ст. 305-320 Кримінального кодексу України за порушення правил перебування на програмі ЗПТ, ОСОБА_4 написав заяву про прийняття його до програми ЗПТ на базі наркологічного відділення № 2 ТОВ «АДДІМЕД», та про отримання препарату, що містить в собі наркотичний засіб метадон. Після чого отримав призначення лікаря ОСОБА_6 на щоденне отримання препарату «Tab.Methadone ZN», що містить в собі наркотичний засіб метадон. Щоденна доза прийому препарату ЗПТ Tab.Methadone ZN» за призначенням лікаря для ОСОБА_4 складала 100 мг., та отримав препарат Tab.Methadone ZN», що містить в собі наркотичний засіб метадон в кількості 0,025 мг в одній таблетці в дозуванні 100 мг, з добовим дозуванням 4 таблетки (100 мг) на добу, в загальній кількості на 10 днів.

Крім того, 07.03.2024 ОСОБА_4 , який продовжував перебувати

на програмі ЗПТ в медичному закладі Комунальному некомерційному підприємстві «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради, перебуваючи в приміщенні наркологічного відділення №2 ТОВ «АДДІМЕД», що фактично перебуває за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 19-А, діючи умисно, повторно, шляхом обману лікаря ОСОБА_6 , якій ОСОБА_4 повторно не повідомив, що перебуває на лікуванні в іншому медичному закладі, де йому вже призначені наркотичні засоби, отримав призначення лікаря на видачу препарату «Tab.Methadone ZN», що містить в собі наркотичний засіб метадон, в дозуванні 100 мг., та отримав препарат «Tab.Methadone ZN», що містить в собі наркотичний засіб метадон, в кількості 0,025 мг в одній таблетці в дозуванні 100 мг, з добовим дозуванням 4 таблетки (100 мг) на добу, в загальній кількості на 10 днів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 308 КК України, тобто заволодіння наркотичним засобом шляхом шахрайства, та кримінальне правопорушення, передбаченеч. 2 ст. 308 КК України, тобто заволодіння наркотичним засобом шляхом шахрайства, вчиненому повторно.

Враховуючи визнання в повному обсязі підозрюваним ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, 24.03.2025 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4

- за ч. 1 ст. 308 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

- за ч. 2 ст. 308 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з обліком чи доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з обліком чи доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів строком на 1 (один) рік

Крім того, сторони дійшли згоди про застосування ст. ст. 75, 76 КК України на розсуд суду.

Відповідно до ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовується.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, укладення угоди надає можливість швидше закінчити досудове розслідування без зайвих витрат процесуального часу та ресурсів, відсутності потреби у проведенні ряду судових експертиз, що зменшує процесуальні витрати.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю за обставин, наведених у висунутому обвинуваченні. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.308 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання. Зазначив, що угода про визнання винуватості не порушує прав обвинуваченого, ОСОБА_4 дійсно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні ще під час досудового розслідування, сприяв слідству, угоду укладав добровільно без примусу та тиску на нього.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. п.1-4 ч. 4 ст. 474, п. 1 ч.3 ст. 394, п. 1 ч. 3 ст. 424, ст. 476 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним.

Підписуючи зазначену угоду сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та правовою кваліфікацією за ч. 1, ч. 2 ст.308 КК України.

Сторони цієї угоди під час підготовчого судового засідання підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Проаналізувавши зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дослідивши надані сторонами матеріали, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода містить формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав доведеним, та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження, які відповідають формулі кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1, ч. 2 ст. 308 КК України.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкі злочини, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини - щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, наявність письмової згоди потерпілого на укладення угоди, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди відповідно до п.3 ч.4 ст.469 КПК України.

Згідно вимог ст. 12 КК України кримінальні правопорушення в яких обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до категорії тяжких злочинів, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та обвинуваченим за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд враховує, що за своєю правовою природою угода про визнання винуватості являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів: з одного боку держави (публічний, або суспільний інтерес), з іншого - обвинуваченого.

Суспільний інтерес є абстрактним оціночним поняттям і в узагальненому виді являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

В даному кримінальному провадженні наявність суспільного інтересу обґрунтована сприянню у швидкому судовому провадженні, яке зможе забезпечити своєчасне та невідворотнє покарання обвинуваченого, а також добровільним повідомленням деталей вчиненого злочину.

Також, суд бере до уваги, що затвердження угоди істотно скорочує часовий проміжок від моменту скоєння кримінального правопорушення до ухвалення підсумкового рішення судом, зменшує строки судового розгляду, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, а також витрати на забезпечення судового процесу, знижує навантаження на судові органи та прокуратуру.

Крім того у контексті цього кримінального провадження суспільний інтерес полягає й у попередженні нових кримінальних правопорушень, що забезпечується шляхом призначення справедливого та достатнього покарання у відповідності до загальних засад КК України.

Таким чином, судом встановлено, що укладена 24.03.2025 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст.308 КК України кваліфіковано правильно, як заволодіння наркотичним засобом шляхом шахрайства; за ч. 2 ст. 308 КК України, як заволодіння наркотичним засобом шляхом шахрайства, вчинене повторно.

Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 24.03.2025 року слід затвердити та призначити обвинуваченій покарання, передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то він раніше не судимий, з 10.06.2020 року перебуває на обліку в ООМЦПЗ Одеської обласної ради з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання наркотичних речовин (опіоїдів), синдром залежності; є фізичною, осудною особою, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінальних правопорушень

- за ч. 1 ст. 308 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 308 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з обліком чи доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів строком на 1 (один) рік;

є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, що пов`язані з обліком чи доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин. їх аналогів або прекурсорів строком на 1 (один) рік.

Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винного, суд приходить до висновку про доцільність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи стосовно обвинуваченого не обирались.

Цивільні позови не заявлені. Витрати на залученні експерта відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374, 472-475, п. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.03.2025 року між прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000371 від 05.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 308 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 308 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за ч. 1 ст. 308 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 308 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з обліком чи доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з обліком чи доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин. їх аналогів або прекурсорів строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-оригінал медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 № 1124, яка вилучена з наркологічного відділення №2 ТОВ «АДДІМЕД» - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-копія медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 № 105 вилучена з КПК «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1