Справа №: 671/843/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиськ Хмельницької області кримінальне провадження за №0000144 від 21березня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницький Хмельницької області, громадянки України, непрацюючої, одруженої, на утриманні шестеро малолітніх дітей, із незакінченою вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України

встановив:

ОСОБА_6 17.02.2025, у вечірню пору доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_7 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого викрадення грошових коштів, зі столу, який знаходився у кімнаті зазначеного будинку, таємно викрала належну ОСОБА_8 банківську картку, емітентом якої є АТ «Райффайзен Банк», № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), яка відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414 та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом засобом доступу до банківського рахунку, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 20 000 гривень, тим самим отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим на власний розсуд.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

18.02.2025, у ранкову пору доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_6 , яка перебувала за місцем свого проживання у житловому будинку АДРЕСА_2 та усвідомлювала, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на всій території України введено воєнний стан, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме таємне викрадення грошових коштів із належної потерпілому ОСОБА_8 банківської картки АТ «Райффайзен Банк», № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ).

В подальшому, цього ж дня о 09 год. 01 хв. ОСОБА_6 , реалізуючи свій попередній злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів із банківської картки АТ «Райффайзен Банк», № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), усвідомлюючи, що на території України введено воєнний стан, перебуваючи біля банкомату АТ «Ощадбанк» А2200079 VOLOCHYSK BRANCH 10022-074, який розташований за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 58, володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, використовуючи раніше викрадену нею банківську карту, шляхом проведення транзакції через банкомат (зняття коштів), таємно викрала із вищевказаної банківської картки (рахунку), який належить ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 7 000 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на зазначену вище суму.

Крім того, 18.02.2025 о 10 год. 39 хв. ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, поєднані єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення грошових коштів із вказаної вище банківської картки, усвідомлюючи, що на території України введено воєнний стан, володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, переслідуючи корисливий мотив, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, маючи у користуванні раніше викрадену нею банківську карту, таємно викрала із банківської картки № НОМЕР_1 (рахунку НОМЕР_2 ) потерпілого ОСОБА_8 грошові кошти, шляхом безконтактного розрахунку за лікарські засоби (медичні препарати) через POS-термінал в аптеці торгової мережі ТОВ «ДА СІГНА ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ», яка розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 64, в сумі 849,20 грн., тим самим розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 завдала потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 7 849,20 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 19.02.2025, у ранкову пору доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_6 , яка перебувала за місцем свого проживання у житловому будинку АДРЕСА_2 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме таємне викрадення грошових коштів із належної потерпілому ОСОБА_8 банківської картки АТ «Райффайзен Банк», № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ).

В подальшому, цього ж дня о 11 год. 45 хв., ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення грошових коштів із банківської картки АТ «Райффайзен Банк», № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), усвідомлюючи, що 24.02.2022 на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на всій території України введено воєнний стан, перебуваючи поряд з банкоматом АТ «Ощадбанк» А2200079 VOLOCHYSK BRANCH 10022-074, який розташований за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 58, володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, повторно, протиправно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, використовуючи раніше викрадену нею банківську карту, шляхом проведення транзакції через банкомат (зняття коштів), таємно викрала із вищевказаної банківської картки (рахунку), який належить ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 5000 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на зазначену вище суму.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 за даним епізодом обвинувачення кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, повторно.

09 травня 2025 року між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_9 в присутності захисника ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.

Сторонами угоди визнано, що істотне значення для укладення вказаної угоди мають наступні обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст. 357КК України; добровільне відшкодування завданих збитків; вчинення злочину жінкою в стані вагітності; письмова згода потерпілого ОСОБА_8 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_9 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 КК України та ч.4 ст.185 КК України.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_9 , є щире каяття ОСОБА_9 та її активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст. 357КК України; добровільне відшкодування завданих збитків; вчинення злочину жінкою в стані вагітності;

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

За вказаною угодою сторони узгодили міру покарання, яку має понести ОСОБА_9 :

- за ч.1 ст. 357 КК України штраф 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

- за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із наявністю декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної, на підставі ч.1 ст.69 КК України - три роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання - три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 472 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований внаслідок затвердження даної угоди про визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачена та захисник просили затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Потерпілий надав письмову згоду від 09.05.2025 на укладення угоди про визнання винуватості.

Представник потерпілого підтримала надану потерпілим письмову згоду від 09.05.2025 на укладення угоди про визнання винуватості та просила затвердити угоду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_6 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є: за ч.1 ст.357 КК України кримінальним проступком, за ч.4 ст.185 КК України - тяжким злочином.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також суд відповідно до вимог ст. 474 ч. 7 КПК України перевірив вказану угоду на відповідність вимогам КПК України та закону та встановив, що угода відповідає вказаним вимогам, оскільки угода складена в порядку та на підставах ст.ст. 468-472 КПК України, містить передбачені вимогами вказаних статей КПК України відомості та дані.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, немає обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачена, відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 472 - 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 травня 2025 року між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000144 від 21 березня 2025 року.

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене в угоді покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України штраф у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

-за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України три роки позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання - три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком у один рік.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1