ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/511/25
Провадження №1-кс/477/831/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

23 липня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000014 від 04 січня 2024 року, про продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в м. Дрогобич Львівської області, зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 , працює директором товариства з обмеженою відповідальністю Науково-промислова компанія «Східно європейський енергетичний союз», не одружений, не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого четвертою статті 191 та частиною першою статті 209 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2025 року слідчий відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 08 вересня 2025 року підозрюваному ОСОБА_6 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000014 від 04 січня 2024 року з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених ухвалами слідчого судді від 25 травня 2025 року та 05 червня 2025 року.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за частиною четвертою статті 191 КК України, за фактом привласнення та розтрати бюджетних коштів, вчинених службовими особами комунального підприємства «Госпрозрахункова дільниця механізації будівництва», шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою зі службовими особами приватного товариства, в умовах воєнного стану, про що 04 січня 2024 року внесено відповідні відомості до ЄРДР за №0000014.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з початку квітня 2024 року по 14 лютого 2025 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи настання негативних наслідків, всупереч інтересам територіальної громади міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, за попередньою змовою, заволодів коштами місцевого бюджету Миколаївської міської ради Миколаївської області на загальну суму 650 000 грн., що в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є кримінальним правопорушенням вчиненим у великих розмірах.

Крім цього, ОСОБА_6 , в період часу з 16 листопада 2024 року по 01 лютого 2025 року, займаючи посаду директора ТЗОВ НПК «СЄЕС», будучи службовою особою вказаної юридичної, маючи умисел на незаконне особисте збагачення, шляхом отримання особистого прибутку та закінчення спільного злочинного плану з ОСОБА_8 , легалізував грошові кошти одержані злочинним шляхом на загальну суму 1 901 656 грн..

08 квітня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України, а ухвалою слідчого судді від 25 травня 2025 року до підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08 червня 2025 року днів та визначено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 1650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням відповідних обов`язків в разі внесення визначеного судом розміру застави.

Ухвалою слідчого судді від 05 червня 2025 року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 до 03 серпня 2025 року та зменшено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України до 1150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

22 липня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 209 КК України.

Строк дії ухвали слідчого судді про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 03 серпня 2025 року.

У свою чергу, як вказує слідчий у поданому клопотанні досудове розслідування неможливо закінчити до дати закінчення терміну дії запобіжного заходу, так як для цього необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на збирання доказів та проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування усіх обставин справи.

Оскільки встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України продовжують існувати й на даний час, а обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, за змістом клопотання, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, перелік яких наведений у клопотанні, слідчий ОСОБА_3 просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 08 вересня 2025 року.

У свою чергу, 10 липня 2025 року захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді в інтересах свого підзахисного з клопотанням про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на менш тяжкий запобіжний захід, а саме на домашній арешт.

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що після обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначення розміру застави, підозрюваний тривалий час перебував під вартою, у зв`язку з неможливістю внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі.

ОСОБА_6 не порушував обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу, не допускав будь-яких порушень, що свідчили б про існування ризиків, які б виправдовували його утримання під вартою.

Визначений розмір застави з урахуванням майнового стану ОСОБА_6 є для нього непомірним, та враховуючи стан здоров`я підозрюваного, недоведеність ризиків слідчого, як під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час його продовження, з урахуванням міцності його соціальних зв`язків просить змінити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативою внесення застави на більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Ухвалою слідчого судді, постановленою у судовому засіданні 23 липня 2025 року без виходу до нарадчої кімнати, вказані клопотання об`єднано в одне провадження, оскільки їх спільний розгляд є доцільним з огляду на те, що вони потребують оцінки одних і тих же обставин, яким захист спростовує необхідність продовження дії запобіжного заходу, а сторона обвинувачення підтверджує таку необхідність.

У судовому засіданні прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 підтримав клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив його задовольнити, указував про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Крім того прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 , посилаючись на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у судовому підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу з підстав наведених у ньому та заперечували проти задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу із визначеним раніше слідчим суддею розміром застави, з огляду на його непомірність.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 04 січня 2024 року, яке кваліфіковане за частиною четвертою статті 191 КК України за фактом привласнення та розтрати бюджетних коштів, вчинених службовими особами комунального підприємства «Госпрозрахункова дільниця механізації будівництва», шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою зі службовими особами приватного товариства, в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , займаючи посаду начальника відділу розвитку, модернізації та впровадження енергозабезпечення та матеріально-технічного забезпечення КП «ГДМБ», володіючи інформацією про необхідність придбання товару шаф керування вуличним освітленням, розробив злочинний план вчинення кримінального правопорушення та безпосередній механізм заволодіння чужим майном.

З метою реалізації злочинного плану, ОСОБА_8 підшукав підприємство, що укладало з КП «ГДМБ» договір на поставку товару ТЗОВ НПК «СЄЕС», директором якого є ОСОБА_6 , до якого довів деталі розробленого ним злочинного плану направленого на заволодіння коштами місцевого бюджету, на що останній надав добровільну згоду на спільне вчинення вказаного злочину шляхом зловживання своїм службовим становищем.

В подальшому, приблизно з середини квітня 2024 року, точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, однак не пізніше 22 серпня 2024 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , склали завідомо неправдивий документ комерційну пропозицію ТЗОВ НПК «СЄЕС» до якого внесли завідомо неправдиву інформацію про можливість поставки товару шафи керування вуличним освітленням у кількості 65 шт. за ціною одиниці товару 90 000 грн., на загальну суму 5 850 000 грн та погодили вказану суму як граничну очікувану вартість у департаменті внутрішнього фінансового контролю, нагляду та протидії корупції Миколаївської міської ради для проведення КП «ГДМБ» публічних закупівель.

Після оприлюднення закупівлі на майданчику публічних закупівель «Prozorro» за номером процедури закупівлі UA-2024-09-10-002342-a, за класифікатором шафи керування вуличним освітленням за ДК 021:2015:31210000-0 Електрична апаратура для комутування та захисту електричних кіл, з граничною очікуваною вартістю 5 850 000 грн, ТЗОВ НПК «СЄЕС» 24 вересня 2024 року подало Замовнику відповідно до вимог тендерної документації тендерну пропозицію, про можливість поставки товару за ціною 5 590 000 грн, з ПДВ, що на 708 970,6 грн більша від пропозиції учасника ТОВ «ЕЛЕКТРО ПОСТАВКА КОМПЛЕКС» з ціною 4 881 029,40 грн. та на 122 980 грн більша від пропозиції учасника ТОВ «ПРОМАВТОМАТИКА ВІННИЦЯ» з ціною 5 467 020 грн., яким не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та які подали свої пропозиції з врахуванням обмежень та відповідно до встановленого законом порядку відкритих торгів.

ОСОБА_6 , діючи за вказівкою ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що у разі перемоги іншого учасника торгів, злочинний план направлений заволодіння коштами місцевого бюджету залишиться без виконання, здійснив пониження ціни за номером процедури закупівлі UA-2024-09-10-002342-a, за ціною 5 395 000 грн, з ПДВ, що на 513 970,6 грн. більша від пропозиції учасника ТОВ «ЕЛЕКТРО ПОСТАВКА КОМПЛЕКС» з ціною 4 881 029,40 грн. та на 72 020 грн. менша від пропозиції учасника ТОВ «ПРОМАВТОМАТИКА ВІННИЦЯ» з ціною 5 467 020 грн.

26 вересня 2024 року співробітники КП «ГДМБ», яким не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , розглядаючи пропозиції учасників: ТЗОВ НПК «СЄЕС» та ТОВ «ЕЛЕКТРО ПОСТАВКА КОМПЛЕКС», відхилили пропозицію останнього у зв`язку із відсутністю зв`язку із виробником товару, про що ОСОБА_8 повідомив по телефону ОСОБА_6 чим засвідчив перемогу останнього у тендері.

Таким чином, 04 жовтня 2024 року, на виконання розробленого ОСОБА_8 злочинного плану, направленого на незаконне заволодіння коштами місцевого бюджету, за результатом розгляду тендерних пропозицій, обрано переможця за номером процедури закупівлі UA-2024-09-10-002342-a та оприлюднено повідомлення про намір укласти договір з переможцем тендерної процедури в особі ТЗОВ НПК «СЄЕС».

Цього ж дня, між КП «ГДМБ» з однієї сторони, та ТЗОВ НПК «СЄЕС», в особі директора з торгів ОСОБА_9 , з другої сторони, укладено договір про закупівлю №2342-а, з додатками №1 Специфікація, на загальну суму 5 395 000 грн. з ПДВ, відповідно до яких постачальник зобов`язується поставити протягом 2024 року Замовнику шафи керування вуличним освітленням згідно Специфікації зі строком поставки товару до 15 грудня 2024 року.

В період часу з 05 листопада 2024 року по 23 січня 2025 року, постачальником на виконання умов договору про закупівлю №2342-а від 04 жовтня 2024 року на адресу КП «ГДМБ» поставлено 65 шаф керування вуличним освітленням у зборі.

В період часу з 15 листопада 2024 року по 30 січня 2025 року, з розрахункового рахунку КП «ГДМБ» на розрахунковий рахунок ТЗОВ НПК «СЄЕС» перераховано грошові кошти на загальну суму 5 395 000 грн, що відповідає ціні договору про закупівлю №2342-а від 04 жовтня 2024 року.

На виконання розробленого злочинного плану, з метою досягнення спільного з ОСОБА_6 умислу направленого на заволодіння коштами місцевого бюджету, ОСОБА_8 30 грудня 2025 року, перебуваючи за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. 2-га Слобідська, 140 та 14 лютого 2025 року перебуваючи за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Павла Скоропадського, 60А, зустрівся з ОСОБА_6 , де останній передав, а ОСОБА_8 одержав обумовлену частину неправомірної вигоди у формі «відкату» на загальну суму 650 000 грн.

Тим самим, у період з початку квітня 2024 року по 14 лютого 2025 року, ОСОБА_8 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи настання негативних наслідків, всупереч інтересам територіальної громади міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , заволодів коштами місцевого бюджету Миколаївської міської ради Миколаївської області на загальну суму 650 000 грн, що в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є кримінальним правопорушенням вчиненим у великих розмірах

Крім цього, ОСОБА_6 , будучи директором ТЗОВ НПК «СЄЕС», достовірно знаючи про здійснення поставок товару до КП «ГДМБ» та здійснення останнім подальших розрахунків, в період вчинення іншого кримінального правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 191 КК України, за попередньою змовою з начальником відділу розвитку, модернізації та впровадження енергозабезпечення та матеріально-технічного забезпечення КП «ГДМБ» ОСОБА_8 , після проведення розрахункових операцій за договором про закупівлю №2342-а від 04 жовтня 2024 року між КП «ГДМБ» та ТЗОВ НПК «СЄЕС» набув, володів та міг вільно розпоряджатись грошовими коштами щодо яких фактичні обставини свідчать про їх отримання злочинним шляхом, та знаючи про неправомірність набуття вказаних грошових коштів вирішив здійснити дії спрямовані на легалізацію частини вказаних грошових коштів для надання неправомірної вигоди ОСОБА_8 та отримання власної неправомірної вигоди у формі особистого прибутку.

З метою реалізації злочинного умислу направленого на легалізацію частини отриманих грошових коштів одержаних за договором про закупівлю №2342-а від 04 жовтня 2024 року, ОСОБА_6 , будучи керівником ТЗОВ НПК «СЄЕС», маючи на меті особистий прибуток, а також з метою надання неправомірної вигоди ОСОБА_8 , провів низку фінансово-господарських операцій з коштами ТЗОВ НПК «СЄЕС», що були розміщені на розрахунковому рахунку підприємства, спрямувавши кошти у сумі 382 800 грн. на особисті відрядження; 411 335 грн. на особисті карткові рахунки; а також здійснив зняття та переведення кошів з рахунку у сумі 707 521 грн. на купівлю іноземної валюти та провів операції на суму 400 000 грн. з оплати послуг ТОВ «ФАЙЛНІКС ІНВЕСТ», яке має ознаки фіктивності.

Після проведення усіх обумовлених фінансово-господарських операцій, ОСОБА_6 , здійснив незаконне одержання грошових коштів на суму 1 901 656 грн шляхом їх легалізації за рахунок грошових коштів одержаних на виконання договору про закупівлю №2342-а від 04 жовтня 2024 року та 30 грудня 2024 року та 14 лютого 2025 частину з цієї суми в розмірі 650 000 грн передав ОСОБА_8 як неправомірну вигоду, яка була заздалегідь обумовлена між ним та ОСОБА_8 , тим самим закінчивши вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України.

За вказаного ОСОБА_6 , в період часу з 16 листопада 2024 року по 01 лютого 2025 року, займаючи посаду директора ТЗОВ НПК «СЄЕС», будучи службовою особою вказаної юридичної, маючи умисел на незаконне особисте збагачення, шляхом отримання особистого прибутку та закінчення спільного злочинного плану з ОСОБА_8 , легалізував грошові кошти одержані злочинним шляхом на загальну суму 1 901 656 грн.

У цьому кримінальному провадженні 08 квітня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, яка з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

Ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08 червня 2025 з визначенням розміру застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України на рівні 1650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 4 996 200 (чотири мільйони дев`ятсот дев`яносто шість тисяч двісті) гривень та відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на підозрюваного покладені певні обов`язки.

Зі змісту ухвали слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2025 року вбачається, що обираючи запобіжний захід, судом було досліджено надані органом досудового розслідування докази, які свідчили про наявність як і обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчинення інкримінованого йому діяння, так і наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України. Крім того, при вирішення питання визначення розміру застави у розмірі, що виходить за межі розмірів, визначених статтею 182 КПК України, було враховано майновий та сімейний стан підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 05 червня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 04 січня 2024 року продовжений до 08 вересня 2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді від цього ж числа ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 03 серпня 2025 року та зменшено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України до 1150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

12 червня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомлено підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України, а 22 липня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 209 КК України, а саме у набутті, використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом.

Оскільки строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що визначений ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 05 червня 2025 року закінчується 03 серпня 2025 року, а кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення дії ухвали слідчого судді, слідчий ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про продовження такого строку.

За приписами частини четвертої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статті 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів): наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28 жовтня 1994 року, пункт 55).

Зі змісту поданого клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого четвертою статті 191 та частиною першою статті 209 КК України.

Описані у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність в його діях ознак зазначених кримінальних правопорушень.

Долучені до клопотання прокурором докази, зібрані у ході досудового розслідування, зокрема: повідомлення УСР в Миколаївській області ДСР НП України, №16/55/113/01-24 від 03 січня 2024 року про виявлене кримінальне правопорушення; відповідь УСР в Миколаївській області ДСР НП України, №62164-2024 від 12 листопада 2024 року на виконання доручення слідчого, в якому вказані особи причетні до вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ; відповідь УСР в Миколаївській області ДСР НП України, №12481-2025 від 31 січня 2025 року на виконання доручення слідчого, в якому містяться документи з інформацією про перетин кордону ОСОБА_6 за останні 5 років; відповідь УСР в Миколаївській області ДСР НП України, №18608-2025 від 14 лютого 2025 року на виконання доручення слідчого, в якому зазначено механізм змови, учасники злочину, в тому числі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , договір про закупівлю №2342-а від 14 січня 2024 року на закупівлю товарів шафи керування вуличним освітленням, на загальну суму 5 395 000 грн. та інформація про перерахування коштів по вказаному договору; протокол огляду від 02 квітня 2025 року інформації про рух коштів ТЗОВ НПК «СЄЕС» () по рахунках відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яким зафіксовано перерахування коштів з розрахункового рахунку КП «ГДМБ» НОМЕР_1 , на розрахунковий рахунок ТЗОВ НПК «СЄЕС» UA1003901, на загальну суму 5 395 000 грн., що відповідає ціні договору про закупівлю №2342-а від 04 жовтня 2024 року; протокол огляду від 02 квітня 2025 року аудіо-, відеозаписів з камер відеоспостереження закладу ресторан «Кіно» за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Павла Скоропадського, 60А, яким зафіксовано зустріч ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , та передачу останньому від ОСОБА_6 другої частини неправомірної вигоди; протокол огляду від 02 квітня 2025 року інформації про рух коштів ОСОБА_6 по рахунках відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яким зафіксовано зняття ОСОБА_6 , в період часу з 28 грудня 2024 року по 14 лютого 2025 року, грошових коштів з особистих карткових рахунків на суму, що відповідає розміру завданих збитків 595 000 грн.; протокол огляду від 02 квітня 2025 року офіційного сайту майданчику публічних закупівель «Prozorro», яким зафіксовано закупівлю КП «ГДМБ» за номером процедури закупівлі UA-2024-09-10-002342-a, за класифікатором шафи керування вуличним освітленням за ДК 021:2015:31210000-0 Електрична апаратура для комутування та захисту електричних кіл, етапи його проведення, інформацію про учасників процедури закупівлі та ціну їх пропозицій, інформацію про причини відмови іншим учасникам та оприлюднення оголошення про переможця закупівлі ТЗОВ НПК «СЄЕС» (); протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій №8202т/55/113-2024 від 20 листопада 2024 рока, №8970т/55/113-2024 від 14 грудня 2024 року, №9186т/55/113-2024 від 25 грудня 2024 року, 290т/55/113-2025 від 10 січня 2025 року, №1129т/55/113-2025 від 25 лютого 2025 року, №3124т/55/113-2025 від 23 травня 2025 року; протокол огляду від 19 липня 2025 ноутбуку марки «HP» належного ОСОБА_6 . В ході огляду виявлено, в електронному вигляді, технічну документацію на шафи керування вуличного освітлення та тендерну документацію яка була подана до КП «ГДМБ (Госпрозрахункова дільниця механізації будівництва)» для участі ТОВ «НПК «СЄЕС» у оголошеному тендері, у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження строку дії запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

На даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів, тому заперечення сторони захисту щодо необґрунтованості підозри слідчим суддею відхиляються.

Щодо ризиків кримінального провадження то слідчий у поданому клопотанні зазначає про те, що на даний час продовжує існувати ризик переховування, ризик незаконного впливу на свідків чи інших підозрюваних та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

У свою чергу захисник підозрюваного ОСОБА_5 у своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу посилалася на недоведеність указаних ризиків, з огляду на вік підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, стан здоров`я.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Спів ставляючи доводи клопотання органу досудового розслідування, на предмет наявності ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, через призму доводів сторони захисту, що викладені у клопотанні про зміну запобіжного заходу та наведені у судовому засіданні слідчий суддя вважає, що вказаний ризик продовжує існувати з огляду на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191, частини першої статті 209 КК України, санкція яких відносить ці злочини до тяжких кримінальних правопорушень, та за них передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення вини, підозрюваний може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому обставини зазначені захисником свідчать про зниження ступеню ймовірності настання вказаного ризику, однак не виключають його повністю.

Також слідчим та прокурором доведено, що продовжує існувати інший ризик, передбачений частиною першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з огляду на те, що додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять справжні анкетні дані осіб, з якими ОСОБА_8 та ОСОБА_6 досягнули домовленостей щодо заволодіння бюджетними коштами, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі, шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим може перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти цих осіб до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваного.

Крім того підтверджується і заявлений слідчим ризик, щодо вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , оскільки дії підозрюваного мають систематичний, триваючий характер з метою отримання незаконного прибутку, що вказує на досить низький рівень його громадянської свідомості, а органом досудового розслідування перевіряється його причетність до вчинення низки інших епізодів за аналогічними обставинами, що вказує на ту обставину, що останній може продовжити вчинення інкримінованого йому діяння, в тому числі й для виконання раніше взятих на себе незаконних зобов`язань, тому і ризик продовження вчинення таких дій є досить високим.

Зазначені вище доводи сторони захисту в обґрунтування відсутності указаних ризиків, що наведені у клопотанні про зміну запобіжного заходу були перевірені слідчим суддею на предмет їх існування під час продовження запобіжного заходу у виді триманні під варто. 05 червня 2025 року. Також вказаним обставинам надано оцінку ухвалою Миколаївського апеляційного суду під час перегляду ухвали слідчого судді від 05 червня 2025 року.

При цьому нових доказів, які б надавали можливість слідчому судді по іншому оцінити зазначені ризики стороною захисту не надано, а доводи клопотання зводять до незгоди з раніше постановленою ухвалою.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженою обставиною, що й на даний час продовжують існувати ризики переховування ОСОБА_6 , ризик незаконного впливу на свідків чи інших підозрюваних та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчим суддею також враховується, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (частина перша статті 184 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини першої статті 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема: домашній арешт, в тому числі цілодобовий, надання підозрюваного на поруки особам, що заслуговують на довіру, а також особисте зобов`язання, з огляду на сукупність встановлених вище обставин, на даному етапі досудового розслідування не зможуть запобігти встановленим ризикам, однак зможуть завадити виконанню завдань кримінального провадження, оскільки пов`язані з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, тощо. Натомість, на думку слідчого судді, можливість внесення підозрюваним застави у певному розмірі, з одного боку, не робить тримання під вартою безальтернативним для ОСОБА_6 , а з іншого, у разі її внесення, є достатнім стримуючим фактором задля запобігання вищенаведеним ризикам, які продовжують існувати.

З урахуванням вищевикладеного та обставин провадження, особи підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Також, з матеріалів долучених слідчим до клопотання слідчому судді, вбачається достатньо відомостей про обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує специфіку кримінального правопорушення, методика розслідування якого вимагає послідовності і проведення значної кількості процесуальних дій.

Доводи слідчого щодо існування низки обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали мають ґрунтовні підстави, оцінку яким надано під час вирішення питання про продовження строків досудового розслідування.

Так слідчим суддею враховано об`єм кримінального провадження, значний перелік слідчих та розшукових дій що необхідно провести у цьому кримінальному провадження, зокрема проведення низки експертиз, необхідність у розсекречуванні значного масиву протоколів проведення негласних слідчих дій, проведення аналізу отриманої за наслідками вчинення вищевказаних дій інформації.

При цьому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 08 вересня 2025 року.

Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами досудового розслідування на думку слідчого судді свідчить про наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 з урахуванням вищезазначених обставин.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на наступні критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до статті 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також, за певних обставин, - шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У даному випадку слідчий у поданому клопотанні просив надати ОСОБА_6 можливість звільнення під заставу в розмірі, що був визначений ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 05 червня 2025 року.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

За змістом клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_6 вбачається, що під час проведення досудового розслідування органом досудового розслідування здобуто додаткові відомості про факти вчинення кримінальних правопорушень пов`язаних із заволодінням бюджетними коштами, а також встановлено майновий стан підозрюваного, отримано відомості про його доходи, тому підстави за яких підозрюваному було визначено розмір застави, що перевищує межі визначені частиною п`ятою статті 182 КПК України знайшли своє підтвердження.

Разом з тим, враховуючи тривалість дії запобіжного заходу, майновий стан підозрюваного та його родини, а також особисті характеризуючі відомості, вважає за можливе зменшити розмір застави, визначений раніше слідчим суддею, що на думку слідчого судді, з такою ж імовірністю, дозволить забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки саме це є основною метою застосування запобіжного заходу та не перетворить обраний йому запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Визначаючи рівень застави, з урахуванням балансу інтересів сторін кримінального провадження, з урахуванням ролі підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, ймовірного обсягу його протиправної діяльності, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, враховуючи особу підозрюваного, військово-політичної обстановки у країні, слідчий суддя вважає, що визначення розміру застави в межах визначених частиною п`ятою статті 182 КПК України не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 так як втрата такого розміру застави не матиме для останнього негативних наслідків.

За вказаного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що оскільки продовжують існувати обставини, за яких є доцільним застосування до підозрюваного застави у розмірі, що перевищує межі застави визначені частиною п`ятою статті 182 КПК України, про можливість зменшення розміру раніше визначеної застави до 215 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у повній мірі гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі її внесення.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08 вересня 2025 року включно, з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 травня 2025 року, зменшивши розмір застави до 215 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 651 020 (шістсот п`ятдесят одна тисяча двадцять) гривень.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10