Дата документу 29.05.2025 Справа № 314/2874/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/2874/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/283/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 29 травня 2025 року у м.Запоріжжі в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, який отримав повну середню освіту, неодружений, працевлаштований, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

26 січня 2021 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до арешту на строк 3 місяці, звільнений 12 жовтня 2021 року за відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у скоєнні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник-адвокат ОСОБА_8 , перший заступник керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 червня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

У відповідності до вимог частини 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838- VII від 26 листопада 2015 року, зараховано в строк покарання ОСОБА_6 строк його перебування в умовах попереднього тримання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 25 квітня 2017 року 12 червня 2020 року включно.

Відповідно до вимог ч.7 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 13 червня 2020 року по 11 серпня 2020 року включно, із розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає про те, що зі сторони обвинувачення був тиск на свідків з метою надання ними показань на підтвердження висунутого обвинувачення.

Крім того, обвинувачений зазначає про те, що раніше у цьому провадженні судом апеляційної інстанції було винесено ухвалу, якою обвинувальний вирок щодо нього було скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції з тих підстав, що у вироку відсутнє формулювання обвинувачення, яке б відповідало диспозиції ч.1 ст. 115 КК України і було б визнане судом доведеним. На думку обвинуваченого, судом першої інстанції при повторному розгляді цього провадження також не було виконано вищезазначених вимог закону. Так, зокрема, на його думку, суд не вказав у вироку на спрямованість умислу обвинуваченого на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, зазначивши лише про те, що обвинувачений під час сварки з потерпілим на підґрунті неприязних відносин, що виникли в ході спільного розпивання спиртних напоїв, наніс потерпілому кілька ударів. Отже, на думку обвинуваченого, у вироку відсутнє формулювання обвинувачення, яке б відповідало диспозиції ч.1 ст. 115 КК України і було б визнане судом доведеним.

Також, обвинувачений зазначає про те, що суд взяв до уваги показання свідка ОСОБА_10 , разом з тим, її особу не було встановлено судом. Крім того, обвинувачений звертає увагу на те, що згідно з показаннями свідків, потерпілий вжив велику кількість алкоголю, після чого він взагалі не зміг піднятись з полу, та водночас, сторона обвинувачення стверджує, що спочатку удари наносилися коли потерпілий перебував у положенні стоячи, а потім ще лежачи.

Також, судом не взято до уваги те, що свідок ОСОБА_11 взагалі змінив свої показання, які надавав із самого початку. Його показання містили суперечності.

Не взяв до уваги суд також і те, що свідок ОСОБА_12 був допитаний в суді та, згідно з його показаннями, він надавав показання слідчому у нетверезому стані та підписував документи, не розуміючи їхнього змісту та робив це неодноразово.

Обвинувачений зазначає, окрім іншого, що на теперішній час він не ознайомлений з матеріалами провадження, хоча звертався із відповідною заявою.

Отже, обвинувачений просить оскаржуваний вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржуваний вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає про те, що при оцінці доказів суд помилково дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що не відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч.3 та ч.4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України», виходячи з такого.

Єдиним прямим доказом вини ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні могли би бути показання підозрюваного, отримані під час проведення слідчого експерименту за його участі, при умові, якщо вони підтверджуються іншими доказами.

В судовому засіданні досліджений протокол слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_6 та відтворений його відеозапис. ОСОБА_6 на місці пригоди розповів про відвідування потерпілого 23 квітня 2017 року в його житлі та про конфлікт, що виник між ними, а також про застосування молотка для спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень. Також продемонстрував механізм спричинення тілесних ушкоджень, та пояснив обставини, за яких залишив житло потерпілого.

Оцінюючи заяву ОСОБА_6 під час слідчого експерименту про його причетність до спричинення насильства по відношенню до потерпілого, суд констатував, що вона повністю узгоджуються з іншими доказами, використаними судом на користь доведеного обвинувачення. Виходячи з взаємозв`язку та узгодженості цієї заяви з іншими фактичними даними, суд і послався на неї у сукупності з іншими джерелами доказів як на підставу для прийняття процесуального рішення на користь обвинувачення.

Такі висновки суду, на думку захисника, не відповідають дійсності, не ґрунтуються на об`єктивності дослідження доказів, тому як показання ОСОБА_6 , надані ним під час слідчого експерименту, повністю спростовуються іншими доказами, на що звертала увагу сторона захисту.

Зокрема, показання обвинуваченого під час слідчого експерименту стосовно часу відвідування помешкання потерпілого, виникнення конфлікту та часу спричинення тілесних ушкоджень повністю спростовується доказами, зокрема показаннями свідків та висновком судово-медичної експертизи потерпілого.

Окрім цього, безпідставно суд не прийняв твердження сторони захисту про невідповідність зазначених обвинуваченим під час слідчого експерименту відомостей про локалізацію, кількість, а також механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому фактично виявленим на тілі потерпілого ушкодженням.

При цьому, суд першої інстанції не об`єктивно висвітлює як доказ на користь обвинувачення результати судово-медичної експертизи №109-Д від 22 червня 2017 року, проведеної за результатами слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 , та взагалі не бере до уваги показання експерта ОСОБА_14 стосовно його участі під час зазначеної слідчої дії та отриманих висновків під час експертних досліджень.

Окрім цього, під час слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_6 пояснював, що до помешкання потерпілого він прийшов по вулиці без взуття, під час спілкування виходив «справити потребу» до палісадника. І вже після нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, одягнув його взуття та пішов додому. Зазначене взуття було вилучено під час огляду за місцем мешкання ОСОБА_6 25 квітня 2017 року.

Проте, така обставина повністю виключається в ході дослідження таких доказів, як показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , протоколами оглядів, висновком судової медичної (імунологічної) експертизи.

Таким чином, такі суттєві суперечності між поясненнями ОСОБА_6 під час слідчого експерименту та матеріалами кримінального провадження, щодо часу скоєння злочину, механізму спричинення та локалізації утворення тілесних ушкоджень, неможливості використання туфель потерпілого, дають обґрунтовані підстави вважати, що обвинуваченому не були достовірно відомі обставини скоєння кримінального правопорушення щодо ОСОБА_15 .

Тому результати, отримані під час слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 , не могли бути використані судом як докази на користь обвинувачення.

А отже, приймаючи цей доказ як допустимий, суд безпідставно не прийняв до уваги твердження обвинуваченого про те, що такі показання надані ним під впливом насильства з боку співробітників поліції та зумовлені отриманими від оперативних працівників настановами про необхідність висвітлювати для відеокамери дані, що викривають його у вчиненні злочину.

Захисник вважає, що не заслуговує на увагу висновок суду стосовно того, що твердження обвинуваченого щодо застосування відносно нього насильства з боку працівників поліції спростовує зміст висновку судової медичної експертизи № 71 від 25 квітня 2017 року щодо виявлення у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Не заслуговують на увагу, на думку захисника, й висновки суду щодо не встановлення підстав для визнання протоколу огляду від 25 квітня 2017 року (у вироку від 24 квітня 2017 року) неналежним доказом через порушення вимог КПК України, щодо порядку його проведення, як про це заявляла сторона захисту.

Адже, огляд домоволодіння та вилучення туфель, які визнані речовим доказом у справі, було проведено без добровільної згоди його володільця та без відповідного судового рішення, яке б надавало право на проведення даної процесуальної дії.

Безпідставними також є твердження суду стосовно того, що огляд проведений за участю власника (користувача) ОСОБА_16 , яка під час допиту в суді пояснила, що не мала заперечень проти його проведення, а наявність відповідного дозволу ОСОБА_16 на проведення огляду зафіксована в ухвалі слідчого судді від 27 квітня 2017 року про накладення арешту на вилучене майно.

При цьому, захисник зазначає про те, що суд виклав показання ОСОБА_16 на користь сторони обвинувачення стосовно відсутності заперечень на проведення огляду, а ухвала слідчого судді, якою накладено арешт на пару чоловічих туфель з нашаруванням РБК, не може констатувати та підтверджувати наявність правових підстав для проведення огляду, під час якого були вилучено майно, на яке накладено арешт.

Крім того, захисник зазначає про те, що під час досудового розслідування була застосована службова собака, про що складено відповідний акт, яка застосовувалась від місця знаходження трупу. Службова собака через хвіртку на вул. Шевченка перейшла через доріжку і пішла в протилежному напрямку від місця проживання обвинуваченого.

При цьому, суд не прийняв до уваги доводи сторони захисту про непричетність обвинуваченого до інкримінованих йому дій крізь призму оцінки наслідків проведення огляду місця події з застосуванням службового собаки, який скерував учасників цієї процесуальної дії в інший бік, ніж той, куди нібито видалився обвинувачений, залишаючи подвір`я потерпілого, оскільки результати використання навичок службового собаки самі по собі жодним чином не можуть гарантувати розкриття кримінально караного діяння, що відбувається внаслідок аналізу сукупності усіх отриманих органом досудового розслідування фактичних даних про злочин.

Сліди, вилучені з місця події, одежа потерпілого та інші біологічні об`єкти були предметом дослідження експертів. При цьому, результати цих експертиз не вказують на причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину.

Таким чином, відсутність будь-яких слідів, вилучених з місця події, які б належали ОСОБА_6 , відсутність слідів крові на одежі, змивах з рук, вмісті зрізів з вільних кінців нігтьових пластин з обох рук обвинуваченого при наявності великої кількості тілесних ушкоджень з кровотечею у потерпілого, у сукупності з іншими викладеними вище обставинами спростовують висунуте обвинувачення.

Отже стороною обвинувачення не надано належних, допустимих та достовірних доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а висновки суду щодо доведеності вини за цією статтею не відповідають фактичним обставинам справи. Досліджені під час судового розгляду докази повністю спростовують висунете ОСОБА_6 обвинувачення та вказують на його невинуватість.

В свою чергу, судом першої інстанції не оцінено кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.?

В апеляційній скарзі перший заступник керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 просить оскаржуваний вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 2 місяці.

У строк покарання зарахувати покарання, відбуте за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції недостатньою мірою враховано, що в період судового розгляду стосовно ОСОБА_6 вказаного кримінального провадження ним вчинено ряд кримінальних правопорушень, за які його визнано винуватим вироком Вільнянського районного суду від 26 січня 2021 року, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, визнавши обвинуваченого винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, повинен був визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у відповідності до ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, з урахуванням вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року.

За таких обставин, прокурор вважає, що оскаржуваний вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з вироком суду, в період часу з 23.00 години 23 квітня 2017 року по 00:00 24 квітня 2017 року ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_3 , під час раптово виниклого конфлікту з потерпілим ОСОБА_15 , стоячи навпроти останнього, наніс не менше трьох ударів ногами в область грудної клітки спереду, в результаті чого потерпілий ОСОБА_15 присів, але згодом піднявся на ноги. Далі ОСОБА_6 , стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_15 та утримуючи в правій руці молоток, який він попередньо взяв у даному житловому приміщенні, наніс під кутом ОСОБА_15 кілька ударів в область голови та обличчя, у зв`язку з чим ОСОБА_15 втратив рівновагу та впав правою частиною тіла на підлогу свого житлового приміщення, де почав закривати голову та обличчя руками. Після чого ОСОБА_6 , не зупиняючись на досягнутому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, утримуючи вищевказаний молоток у правій руці, наніс під кутом потерпілому ОСОБА_15 не менше десяти ударів в область обличчя, голови, шиї та верхніх кінцівок. Після чого, ОСОБА_6 кинув молоток на підлогу та наніс ОСОБА_15 не менше трьох ударів ногами в область спини, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді:

- щелепно-лицьової травми, у вигляді закритого осколкового перелому кісток і хрящової частини перегородки носу; закритих осколкових переломів передніх стінок гайморових пазух верхньої щелепи зі скупченням крові в осередках гайморових пазух і пазухах гранчастої кістки (по 5 см.куб. з обох сторін), розривами слизової оболонки альвеолярного відростка верхньої щелепи; закритого осколкового перелому тіла і відростків правої виличної кістки, відкритого осколкового перелому тіла і відростків лівої виличної кістки, відкритих осколкових переломів тіла зліва і лівого кута нижньої щелепи, поперечного перелому суглобового відростка нижньої щелепи зліва; масивних двосторонніх крововиливів в м`яких тканинах обличчя, в правій скроневій і лівій тім`яно-скроневій областях голови; множинних забитих і забито-рваних ран обличчя, саден, травматичних набряків м`яких тканин і синців обличчя; крововиливів в білкових оболонках очей;

- садна і крововиливу в м`яких тканинах лівої бокової поверхні шиї;

- закритої тупої травми грудної клітки: повний косо-поперечний локальний перелом тіла грудини; повні косо-поперечні розгинальні переломи 2-8 ребер між лівими середньою ключичною і середньою паховою лініями і 2-7 ребер між правими середньою ключичною і передньою паховою лініями, з розривами пристінкової плеври; повні косо-поперечні розгинальні переломи 2-6 ребер по правій навколохребтовій лінії і 8-11 ребер по лівій лопатковій лінії, без пошкодження пристінкової плеври; забій, розрив легеневої плеври і тканини правої легені; правобічний гемо-пневмоторакс (скупчення вільного газу і близько 450 мл крові в правій плевральній порожнині); крововиливи під пристінковою плеврою, в середостінній і в м`яких тканинах грудної клітини;

- закритого осколкового перелому внутрішньої частини дистального епіфіза лівої ліктьової кістки.

Згідно з висновком експерта № 104 від 09 червня 2017 року, поєднана тупа травма голови, шиї, грудної клітки і верхніх кінцівок у ОСОБА_15 , яка ускладнилась розвитком небезпечного для життя стану шоку, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті останнього, яка сталася на місці пригоди.

Перед початком апеляційного розгляду обвинувачений зазначив, що не підтримує своє клопотання про ознайомлення з матеріалами провадження, оскільки в цьому немає необхідності.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, які підтримали свої апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту та просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження зазначених вимог закону в цілому дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час розгляду провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що в період з 18.00 до 19.00 год. 23 квітня 2017 року знаходився на роботі у свого батька, який працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Олкор», що розташоване по вул. Шевченка в м. Вільнянську. Коли він направлявся додому, зустрів біля магазину неподалік від місця роботи батька чоловіка, у якого обвинувачений напередодні купив пару спортивних туфель, що перебував в товаристві інших осіб. Між обвинуваченим, з одного боку, та особами, з якими він зустрівся, - з іншого, виник словесний конфлікт. Після завершення суперечки ОСОБА_6 продовжив свій рух додому по вулиці Шевченка, але був зупинений молодим чоловіком, який став висувати йому претензії з приводу того, що обвинувачений побив дідуся цього парня. Обвинувачений заявив, що йому незнайомий дід співрозмовника і він непричетний до побиття цієї особи. Під час цієї розмови, що відбувалася у емоційній формі і була поєднана з застосуванням насильства до обвинуваченого з боку його співрозмовника та інших осіб, з ОСОБА_6 стягнули куртку та кросівки, внаслідок чого він залишився без взуття та верхнього одягу. Щоб не повертатись додому без взуття, ОСОБА_6 прийшов до подвір`я Ващука, який до будинку обвинуваченого не впустив, але дав йому мокрі туфлі темного кольору, в яких він біля 23.30-год. 23 квітня 2017 року - 00.30 год. 24 квітня 2017 року повернувся додому, де ліг спати в літній кухні. Близько 12-00-13-00 години 24 квітня 2017 року був затриманий співробітниками поліції за місцем свого проживання. З потерпілим ані ввечері 23 квітня 2017 року, ані вночі 24 квітня 2017 року він не бачився, до будинку не заходив.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_6 , вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, при викладених у вироку суду обставинах повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Так, потерпіла ОСОБА_17 під час допиту попереднім складом суду пояснювала, що ОСОБА_18 доводився їй сином, який проживав окремо в будинку АДРЕСА_4 , що належить їй. Син хоча й зловживав спиртним, проте був людиною спокійною, доброю. В день, до якого відноситься подія злочину і який був днем поминання померлих, син відвідував її, пообідав з нею; був взутий у туфлі чорного кольору з округлим носком, які вона впізнала під час їх пред`явлення для впізнання в ході досудового розслідування.

Аудіозапис допиту потерпілої був відтворений під час судового розгляду, у зв`язку з неможливістю безпосереднього повторного допиту ОСОБА_17 через настання її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи, що потерпіла була допитана судом за участю всіх учасників кримінального провадження, які мали можливість ставити їй питання, суд використав аудіозапис її свідчень, як доказ при ухваленні вироку у кримінальному провадженні.

Зміст показань свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , зводиться до того, що вони були присутні при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , який надавав пояснення щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення добровільно, скарг від нього не надходило, порядок та результати проведеної слідчої дії були зафіксовані у відповідному протоколі.

Допитаний свідок ОСОБА_10 пояснила суд, що 23 квітня 2017 року вона в товаристві ОСОБА_12 гостила у потерпілого ОСОБА_15 , до якого вони з`явились близько 17-00 години. За час спільного спілкування компанія вживала горілку. Коли вона і ОСОБА_23 залишали потерпілого близько 22.00 год., потерпілий був сильно п`яним, перебував у лежачому стані. Вийшовши на двір, вони побачили там обвинуваченого, який несподівано вийшов з-за кута, тримаючи в руці палку, що нагадувала дошку від паркану. На вулиці мрячило, а обвинувачений був без взуття. ОСОБА_24 під час спілкування з ними лихословив, спитав: «Вовка вдома?». Наступного ранку, коли вона та ОСОБА_12 навідались до житла потерпілого, застали того мертвим.

Аналогічні показання дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , пояснивши, що коли вони видалялись з домівки потерпілого, де протягом певного часу розпивали спиртне в товаристві самого ОСОБА_25 , на них буквально вискочив чоловік з палкою в руках та спитав: «Вовка дома?». Коли наступного дня вранці вони з пляшкою горілки прийшли до ОСОБА_26 , побачили, що він накритий якимось простирадлом лежить на полу головою в напрямку газової печі, а під ним калюжа крові.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він був сусідом потерпілого, є власником частини будинку АДРЕСА_4 . Другу половину також займає він і члени його родини, орендуючи її у матері потерпілого ОСОБА_17 . Потерпілий зловживав спиртними напоями і мешкав в літній кухні, розташованій на подвір`ї. Востаннє свідок бачив ОСОБА_15 за пару днів до вбивства. 24 квітня 2017 року близько 1 години ночі, вийшов на вулицю, щоб погодувати собаку, в літній кухні, де мешкав ОСОБА_15 , горіло світло. З приміщення свідок почув звуки, схожі на кашель чи хрипіння людини.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона перебуває з обвинуваченим у фактичних шлюбних стосунках, проживаючи разом з ним в належному їй будинку АДРЕСА_2 . Ввечері 23 квітня 2017 року чоловік пішов з дому, а повернувся близько 06-00 години наступної доби. Він був взутий у чуже взуття. На її питання, чиє це взуття і де знаходяться його кросівки, він повідомив про намір піти забрати власне взуття. Вдень приїхали співробітники поліції, які забрали ОСОБА_27 , його одяг та чуже взуття, в якому вранці з`явився чоловік.

Також, суд першої інстанції дослідив такі документи:

- витяг з ЄРДР, відповідно до якого 24 квітня 2017 року до Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від ОСОБА_28 надійшло повідомлення, що за адресою: АДРЕСА_3 , виявлений труп ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ознаками насильницької смерті, відомості про яке о 13.00 год. 24 квітня 2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ч.1 ст. 115 КК України (т.2 а.п.139);

- акт про застосування службової собаки (т.2 а.п.140), яка застосовувалась від місця знаходження трупу. Службова собака через хвіртку на вул.Шевченка перейшла через доріжку і пішла прямо по вул.Чехова приблизно 200 м, на перехресті вул.Чехова та вул.Маяковського повернула ліворуч, де на відстані приблизно 3 метри лежали джинсові брюки, пішла далі та близько через 200 м виявила в калюжі майку. Потім пішла прямо, на території домоволодіння АДРЕСА_5 був виявлений чоловічий резиновий чобіт з тканинним верхом. Потім собака пройшла прямо приблизно 150-200 м і зайшла в покинутий будинок по АДРЕСА_6 , де робота з собакою була припинена;

- протокол огляду від 24 квітня 2017 року з ілюстраційними таблицями до нього (т.2 а.п.141-149), та стенограмою до протоколу огляду (т.6 а.п.100-105), згідно з якими у період часу з 13.00 до 14.10 год. була оглянута відкрита ділянка місцевості, розташована на умовному відрізку вулиці Маяковського в м.Вільнянськ. Ділянка, що оглядається має розміри 4 х 70 м та бере свій початок від перехрестя вул.Чехова та вул.Маяковського. Під час огляду місця події було виявлено та вилучено брюки з нашаруванням ґрунту просочені водою, майка та чобіт на ліву ногу, на які ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року накладено арешт (т.2 а.п.150);

- висновок експерта № 1164, згідно з яким у плямах на майці, брюках чоловічих та чоботі на ліву ногу, вилучених на ділянці місцевості, розташованої у м.Вільнянськ по вул.Маяковського біля перехрестя з вул.Чехова, наявність крові не встановлена (т.4 а.п.74-75);

- протокол огляду місця події (т.2 а.п.151-172) та стенограму до нього (т.2 а.п.174-183), а також відтворений судом відеозапис вказаної слідчої дії, який міститься на ДВД-дисках (т.2 а.п.173), згідно з якими встановлено, що огляд проводився з 14.52 до 19.12 год. 24 квітня 2017 року на земельній ділянці під будинками №/№ 27 та АДРЕСА_3 та в будинку АДРЕСА_4 , на відстані 1,9 метра від входу в будинок АДРЕСА_4 виявлений труп ОСОБА_15 . На відстані 20 см від лівого стегна трупа виявлено молоток з дерев`яним руків`ям та металевою робочою частиною, яка вкрита нашаруванням речовини бурого кольору, що переходить на дерев`яне руків`я. Фототаблиця до протоколу огляду містить зображення будинку АДРЕСА_4 , інтер`єр будинку, розташування трупа ОСОБА_15 в момент його виявлення.

Внаслідок вказаної процесуальної дії з місця події вилучено фрагмент деревини з трьома слідами папілярних узорів, жерстяну банку «Beer Mix», молоток з нашаруванням речовини бурого кольору, ключ з лівої кишені куртки трупа, два фрагменти пластикової обшивки з п`ятнадцятьма слідами папілярних узорів, марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору, три недопалки білого та вісім недопалків жовтого кольорів, фрагмент поліетилену з речовиною бурого кольору, скляний стакан, скляну чарку, тринадцять слідів папілярних узорів (т.2 а.п.141-173);

- лікарське свідоцтво про смерть № 104 від 25 квітня 2017 року, згідно з яким причиною смерті ОСОБА_15 , 1967 року народження, є шок та множинні переломи кісток скелету із ушкодженням внутрішніх органів (т.3 а.п.4);

- протокол огляду трупа ОСОБА_15 , що відбувався у секційній залі Вільнянського міжрайонного бюро судово-медичних експертиз Запорізького обласного бюро судово-медичних експертиз з 07.00 до 09.10 год. 25 квітня 2017 року, який містить детальний опис зовнішніх та внутрішніх ушкоджень на тілі потерпілого (т.2 а.п.204-223);

- висновок судової медичної експертизи № 104 від 09 червня 2017 року, згідно з яким причиною смерті ОСОБА_15 є поєднана тупа травми голови, шиї, грудної клітини і верхніх кінцівок, яка виразилась множинними переломами кісток лицьового черепа, ребер і грудини, лівої ліктьової кістки, з ушкодженнями внутрішніх органів (легенів), яка ускладнилася розвитком травматичного шоку, що і став безпосередньою причиною смерті, що є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя потерпілого в момент спричинення, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Як свідчить зазначений висновок експерта, на тілі трупа ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження:

щелепно-лицьова травма, яку утворюють: закритий перелом кісток і хрящової частини перегородки носа; закриті осколкові переломи передніх стінок гайморових пазух верхньої щелепи зі скупченням крові в осередках гайморових пазух і пазухах гратчастої кістки, розривами слизової оболонки альвеолярного відростка верхньої щелепи; закритий осколковий перелом тіла і відростків правої виличної кістки, відкритий осколковий перелом тіла і відростків лівої виличної кістки, відкриті осколковий перелом тіла зліва і лівого кута нижньої щелепи, поперечний перелом суглобового відростка нижньої щелепи зліва; масивні двосторонні крововиливи в м`яких тканинах особи, в правій скроневій і лівій тім`яно-скроневій областях голови; множинні забиті і забито-рвані рани обличчя, садна, травматичні набряки м`яких тканин і синці обличчя; крововиливи в білкову оболонку очей;

садна і крововилив в м`які тканини лівої бокової поверхні шиї;

закрита тупа травма грудної клітини, яку утворюють: повний косо-поперечний перелом тіла грудини; повні косо-поперечні переломи 2-8 ребер між лівими середньою ключичною і середньою пахвовою лініями і 2-7 ребер між правими ключичною і передньою пахвовою лініями, з розривами пристінкової плеври; повні косо-поперечні переломи 2-6 ребер по правій навколохребтовій лінії і 8-11 ребер по лівій лопатковій лінії, без пошкодження пристінкової плеври; забій, розрив легеневої плеври і тканини правої легені; правобічний гемо-пневмоторакс (скупчення вільного газу і близько 450 мл крові в правій плевральній порожнині); крововиливи під пристінковою плеврою, в середостінні і в м`яких тканинах грудної клітини;

закритий осколковий перелом внутрішньої частини дистального епіфіза лівої ліктьової кисті, крововилив в м`яких тканинах, синець і садно лівого передпліччя і лівого променезап`ясткового суглоба; травматичний набряк м`яких тканин, синці, садна і поверхнева рана верхніх кінцівок.

Пошкодження в області голови потерпілого утворилися в результаті множинних (не менше десяти ) ударних травматичних впливів тупими об`єктами з обмеженою травмуючою поверхнею, які припали переважно в область обличчя та нижньої щелепи зліва, в праву скроневу і ліву скронево-тім`яну області голови. За даними медико-криміналістичної експертизи, більша частина ран лівої половини обличчя утворилася в результаті травматичних впливів під кутом тупого (тупих) предмета (предметів), який має в структурі травмуючої частини ребро (ребра); поверхневі рани на обличчі потерпілого утворилися від травматичного впливу під кутом тупого предмета (предметів), який має в структурі травмуючої частини ребро (ребра). Рани на шкірі лівої половини обличчя утворилися, як мінімум, від дев`яти окремих ударно-травматичних дій. Переломи кісток лицьового черепа (кісток носа, верхньої щелепи, виличних кісток) утворилися внаслідок неодноразових травматичних впливів твердими тупими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею. Перелом нижньої щелепи утворився в результаті двох ударних травматичних впливів твердими тупими предметами, які прийшлись в область нижньої щелепи зліва і в область лівого її кута. Повний перелом тіла грудини, а також повні косо-поперечні переломи 2-8 ребер між лівими середньою ключичною і середньою пахвовою лініями, 2-7 ребер між правими ключичною і передньою пахвовою лініями, 2-6 ребер по правій навколохребтовій лінії і 8-11 ребер по лівій лопатковій лінії утворилися за механізмом розгинання, в місцях ударних травматичних впливів твердими тупими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею, а закрита тупа травма грудної клітини утворилася в результаті не менш ніж шести окремих ударно-травматичних впливів тупими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею. Закритий осколковий перелом дистального епіфіза лівої ліктьової кістки утворився в місці травматичної дії твердим тупим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею. Множинні синці, травматичні набряки і крововиливи в м`яких тканинах утворилися в місцях травматичних впливів тупими предметами; садна в результаті ударно-ковзаючих травматичних впливів тупими предметами. Не виключається можливість заподіяння частини тілесних ушкоджень в області грудної клітини і верхніх кінцівок в результаті ударів руками та (або) взутими ногами.

Зазначений висновок констатує, що з огляду на ступінь розвитку трупних явищ, з урахуванням причини смерті і умов, за яких знаходився труп до розтину, а також даних спектрофотометричного дослідження рідини склоподібного тіла ока трупа, з часу настання смерті ОСОБА_15 до початку огляду його трупа на місці події, який розпочатий о 15 годині 18 хвилин 24 квітня 2017 року, пройшло близько 12,5 годин плюс (мінус) 3 години (т.3 а.п.5-17).

Відповідно до висновку експерта № 71 від 26 квітня 2017 року (т.3 а.п.149-150), при огляді ОСОБА_6 25 квітня 2017 року було виявлене садно тильної поверхні лівої кисті, яке могло утворитись в результаті однократної травматичної дії тупим об`єктом з обмеженою травмуючою поверхнею по дотичній, та кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Враховуючи морфологічні характеристики садна у ОСОБА_6 давність його утворення 1-1,5 доби.

Згідно з висновком експерта № 1015 (т.4 а.п.20), рідка кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВ0 з супутнім антигеном Н.

Відповідно до висновку експерта № 1284 (т.4 а.п.52-54), в змивах з кистей обох рук трупа ОСОБА_15 знайдена кров людини, що не виключає її походження від самого потерпілого ОСОБА_15 та (або) свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , при наявності у них на момент злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. Домішка крові ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не виключається. Походження крові від ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та підозрюваного ОСОБА_6 виключається.

Згідно з висновком експерта № 1008 (т.4 а.п.56-57), у змивах з правої і лівої кистей рук підозрюваного ОСОБА_6 наявність крові не встановлена.

З висновку експерта № 1009 від 15 травня 2017 року вбачається, що на підлозі в житлі потерпілого ОСОБА_15 виявлена кров людини, чиє походження від потерпілого не виключається (т.4 а.п.59-61).

В протоколі огляду, який було проведено 24 квітня 2017 року у період часу з 20.00 по 20.20 год. зафіксовано, що огляд проводився на ділянці місцевості розташованій на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . На вказаній ділянці місцевості знаходилась ОСОБА_16 , яка добровільно видала одяг свого співмешканця ОСОБА_6 , а саме: штани спортивні синтетичні чорні, футболку з короткими рукавами темно-сірого кольору, а також мобільний телефон без сім-карти «Nokia 1800» (т.2 а.п.236-237).

Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року (т.2 а.п.244), накладено арешт на вилучене майно, яке було добровільно видане та оглянуто за письмовим дозволом свідка ОСОБА_16 , а саме: штани спортивні синтетичні чорні, футболку з короткими рукавами темно-сірого кольору, а також мобільний телефон без сім-карти «Nokia 1800».

Відповідно до висновку експерта № 1162 (т.4 а.п.69-72), у плямах на спортивних брюках, які вилучені в ході огляду по вул.Шевченка 40 м.Вільнянськ у ОСОБА_16 , встановлено наявність крові людини в виявлений лише антиген Н, що не виключає приналежності крові особі (особам) групи 0 з ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосерелогічною системою АВ0. Походження крові від потерпілого ОСОБА_15 та самого ОСОБА_6 виключається. Походження крові від свідків ОСОБА_12 та (або) ОСОБА_11 не виключається при наявності у них на момент того, що сталося тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. Походження крові від свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_10 , ОСОБА_30 , ОСОБА_32 , ОСОБА_34 , ОСОБА_33 та ОСОБА_29 виключається.

Згідно з висновком експерта № 1161 від 08 червня 2017 року, у плямах на куртці, светрі та брюках потерпілого ОСОБА_15 наявна кров людини, чиє походження від потерпілого не виключається (т.4 а.п.77-82).

За висновками експертного дослідження № 371 від 06 липня 2017 року при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук трупа ОСОБА_15 знайдена кров людини, чиє походження можливо від самого ОСОБА_15 (т.4 а.п.119-122).

Згідно з висновком № 291 (т.4 а.п.124-125), при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук підозрюваного ОСОБА_6 кров та клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені.

Відповідно до висновку експертизи № 369 від 06 липня 2017 року при судово-цитологічному дослідженні недопалків цигарок «LM», вилучених з місця проживання потерпілого ОСОБА_15 будинка АДРЕСА_4 - виявлена слина людини, групова належність якої не виключає викурювання сигарет підозрюваним ОСОБА_6 (т.4 а.п.130-134).

Відповідно до висновку експерта № 293 від 27 травня 2017 року на виявленому в житлі потерпілого ОСОБА_15 молотку наявна кров людини, чиє походження є можливим від потерпілого за умови у нього ушкоджень із зовнішньою кровотечею (т.4 а.п.139-142).

Згідно з висновком експерта № 327 від 03 липня 2017 року з урахуванням конструкційних особливостей наданого на дослідження молотка, який вилучений з житла потерпілого ОСОБА_15 , утворення ран №/№ 1, 2, 4, 5, 6, 8, 9 на клапті шкіри із області лівої половини обличчя, черепі та нижній щелепі ОСОБА_15 від дії складових частин означеного молотка не виключається (т.4 а.п.143-153).

З протоколу огляду, який проводився з 12.00 до 12.30 год. 25 квітня 2017 року в приміщенні господарської споруди на території земельної ділянки під будинком АДРЕСА_2 , де постійно проживав обвинувачений, убачається, що серед складених в лівій частині зазначеного приміщення дров, виявлена пара чоловічих туфель чорного кольору 42 розміру (т.2 а.п.245-246).

Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року (т.2 а.п.247), накладено арешт на вилучене майно, яке було добровільно видане та оглянуте за письмовим дозволом свідка ОСОБА_16 , а саме: пару чоловічих туфель чорного кольору з нашаруванням РБК.

Як свідчить висновок експерта № 1163 від 09 червня 2017 року, у плямах на чоловічих туфлях, що вилучені на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , встановлена наявність крові людини, чиє походження від потерпілого ОСОБА_15 не виключається (т.4 а.п.84-87).

Вказані туфлі, упаковані в дві картонні коробки, опечатані бирками з написом «КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи», стали предметом огляду від 11 липня 2017 року в приміщенні службового кабінету Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області (т.4 а.п.193-195).

Зазначені туфлі під час пред`явлення речей для впізнання 11 липня 2017 року впізнала потерпіла ОСОБА_17 як такі, що належали її покійному сину, в яких вона востаннє бачила свого сина 23 квітня 2017 року (т.4 а.п.196-199).

Під час проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого, відеозапис якого відтворений в суді (т.3 а.п.151-178), ОСОБА_6 на місці пригоди розповів про відвідування потерпілого 23 квітня 2017 року в житлі ОСОБА_25 та про конфлікт, що виник між ними, а також про застосування молотка для спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень.

В ході проведення зазначеної процесуальної дії обвинувачений продемонстрував, як саме наносив удари потерпілому.

Можливість утворення частини ушкоджень, виявлених при експертизі трупа ОСОБА_15 , за обставини і умов, про які розповів він під час слідчого експерименту, підтверджує висновок судової медичної експертизи № 109-Д від 22 червня 2017 року (т.3 а.п.18-29), відповідно до якого при співставленні даних експертизи трупа ОСОБА_15 і даних слідчого експерименту встановлено часткове співпадіння по кількості та локалізації, механізму утворень пошкоджень на голові потерпілого; повна розбіжність по локалізації, кількості та механізму утворення ушкоджень в області шиї та лівої верхньої кінцівки потерпілого; часткове співпадіння по локалізації та механізму, часткова розбіжність по кількості пошкоджень в області грудної клітки потерпілого.

Допитаний судом експерт ОСОБА_14 пояснив, що він проводив експертизу трупа ОСОБА_15 з метою виявлення тілесних ушкоджень, а також давав висновок щодо відповідності кількості, локалізації та механізму утворення виявлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень показанням з цього приводу підозрюваного під час проведення слідчого експерименту з його участю.

Експерт заявив, що його висновок про часткове співпадіння кількості, локалізації та механізму утворення виявлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень з показаннями з цього приводу підозрюваного під час проведення слідчого експерименту з його участю обґрунтоване тим, що обвинувачений заперечував застосування до потерпілого насильства під час перебування того в лежачому стані, а також ускладнювався назвати кількість нанесених потерпілому ударів молотком, заявляючи лише, що таких ударів було більше трьох.

У висновку судової психіатричної експертизи № 307 від 24 травня 2017 року зазначено, що ОСОБА_6 виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді специфічного розладу особистості внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. ОСОБА_6 має наступні індивідуально-психологічні особливості: збереженість інтелектуально-мнестичних функцій, психопатизовані риси особистості за збудливим типом, схильність до емоційно насичених реакцій, ворожнечо-агресивними тенденціями, ригідність, застрягаючий на негативних відчуттях тип реагування. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації. Під час правопорушення, яке йому інкримінується за матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 не виявляв ознак стану вираженої емоційної збудженості чи емоційної напруженості та будь-якого особливого емоційного стану, який би порушував свідомість та міг би розглядатись як психологічна основа виникнення сильного душевного хвилювання. У момент правопорушення, яке розглядається за матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 у будь-якому особливому емоційному стані, який здійснював суттєвий виплив на його поведінку та мав юридичне значення не перебував, ОСОБА_6 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, що виключає кваліфікацію будь якого особливого емоційного стану, який здійснював суттєвий вплив на його поведінку. З урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості ОСОБА_6 міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в ситуації, що досліджується. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. У висновку викладені пояснення підозрюваного за фактом інкримінованого йому правопорушення, зокрема, про його перебування в гостях у потерпілого ввечері того дня, коли сталася насильницька смерть ОСОБА_15 (т.3 а.п.179-187).

Згідно з висновком № 1-467 від 28 квітня 2017 року (т.3 а.п.190-224) на поверхні фрагмента деревини, яка була вилучена 24 квітня 2017 року під час огляду місця події за адресою: Запорізька область, місто Вільнянськ, вул.Шевченка, 27-а, виявлено три сліди папілярних узорів, які утворені нашаруванням речовини світло-бурого кольору; на поверхні фрагмента полімеру № 1, вилученого там же, виявлено чотири сліди папілярних узорів; на поверхні фрагмента полімеру № 2, вилученого там же, виявлено одинадцять слідів папілярних узорів. Слід папілярного узору руки, що був виявлений на поверхні фрагменту полімеру № 1, залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_10 ; сліди папілярних узорів рук, які були виявлені на поверхні фрагменту полімеру № 2, залишені не ОСОБА_15 , не ОСОБА_12 , не ОСОБА_36 , не ОСОБА_10 , не ОСОБА_37 , не ОСОБА_29 , не ОСОБА_38 , не ОСОБА_11 , не ОСОБА_39 , не ОСОБА_40 , не ОСОБА_6 , не ОСОБА_41 , а іншою особою (особами).

Відповідно до висновку експерта № 1-468 від 28 квітня 2017 року (т.3 (а.п.226-250), низка слідів папілярних узорів, вилучених 24 квітня 2017 року при огляді місця події, залишені ОСОБА_15 .

25 квітня 2017 року слідчим СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_42 було проведено огляд речей, наданих свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_40 , про що складено протокол огляду (т.2 а.п.184-186) і на речі, що були оглянуті слідчим, а саме светр сіро-синього кольору зі слідами РБК та сорочку синього кольору зі слідами РБК, ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року був накладений арешт (т.2 а.п.187).

Відповідно до висновку експерта № 1160 (т.4 а.п.64-67), у плямах на светрі та на сорочці, вилучених у свідка ОСОБА_32 встановлена наявність крові людини, що не виключає її приналежності особі (особам), яким є сам свідок ОСОБА_43 , а також свідок ОСОБА_44 та підозрюваний ОСОБА_6 , як кожний окремо, так і при змішуванні крові, за умови наявності у них тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент того, що сталося.

Згідно з висновком експерта № 68 від 26 квітня 2017 року (т.2 а.п.201-202), при огляді ОСОБА_32 25 квітня 2017 року були виявлені тілесні ушкодження: забійна рана, синець, та садно волосистої частини голови; синці (5), травматичний набряк м`яких тканин, та два садна обличчя.

Рідка кров ОСОБА_32 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВ0 з супутнім антигеном Н, про що свідчить висновок експерта № 1014 (т.4 а.п.10).

Відповідно до висновку експерта № 1007 (т.4 а.п.49-50), у змивах з правої і лівої кистей рук ОСОБА_32 наявність крові не встановлена.

З висновку експерта № 289 (т.4 а.п.95-96) судом встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук свідка ОСОБА_32 кров та клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені.

Згідно з висновком експерта № 70 від 26 квітня 2017 року при огляді ОСОБА_33 25 квітня 2017 року були виявлені тілесні ушкодження: садна лоба зліва, спинки носа зліва та лівого крила носа, шкіри верхньої губи зліва, та підборіддя зліва (т.2 а.п.234-235).

Рідка кров ОСОБА_33 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВ0 з супутнім антигеном Н, про що свідчить висновок експерта № 1016 (т.4 а.п.12).

Відповідно до висновку експерта № 1003 (т.4 а.п.22-23), у змивах з правої і лівої кистей рук ОСОБА_33 наявність крові не встановлена.

З висновку експерта № 292 (т.4 а.п.89-90) судом встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук свідка ОСОБА_33 кров та клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені.

Згідно з висновком експерта № 81 від 28 квітня 2017 року при огляді ОСОБА_34 27 квітня 2017 року були виявлені тілесні ушкодження: десяток саден передньо-правої бічної половини грудної клітки (т.3 а.п.37-38).

Рідка кров ОСОБА_34 відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А ізосерологічної системи АВ0, про що свідчить висновок експерта № 1011 (т.4 а.п.6).

Відповідно до висновку експерта № 1004 (т.4 а.п.40-41), у змивах з правої і лівої кистей рук ОСОБА_34 наявність крові не встановлена.

З висновку експерта № 376 (т.4 а.п.116-117) судом встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук свідка ОСОБА_34 кров та клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені.

24 квітня 2017 року в період часу з 20.40 по 20.45 год. слідчим СВ Вільнянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_45 було проведено огляд верхнього одягу ОСОБА_31 із застосуванням ультрафіолетової лампи ОЛД-41 інвентарний номер 18165 та гемофану, слідів біологічного походження на одязі виявлено не було (т.3 а.п.39-42).

З висновку № 76 від 27 квітня 2017 року (т.3 а.п.53-54) судом встановлено, що при огляді 26 квітня 2017 року ОСОБА_31 був виявлений синець лівої очноямкової області.

Рідка кров ОСОБА_31 відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А ізосерологічної системи АВ0, про що свідчить висновок експерта № 1017 (т.4 а.п.14).

Відповідно до висновку експерта № 998 (т.4 а.п.37-38), у змивах з правої і лівої кистей рук ОСОБА_31 наявність крові не встановлена.

З висновку експерта № 370 (т.4 а.п.107-108) судом встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук свідка ОСОБА_31 знайдена кров людини та птиці, клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені.

24 квітня 2017 року в період часу з 20.55 по 21.00 год. слідчим СВ Вільнянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_45 було проведено огляд верхнього одягу ОСОБА_12 із застосуванням ультрафіолетової лампи ОЛД-41 інвентарний номер 18165 та гемофану, слідів біологічного походження на одязі виявлено не було (т.3 а.п.55-58).

З висновку № 73 від 27 квітня 2017 року (т.3 а.п.71) судом встановлено, що при огляді ОСОБА_12 25 квітня 2017 року будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було.

Відповідно до висновку експерта № 1010 (т.4 а.п.2), рідка кров ОСОБА_12 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинином анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0.

Згідно з висновком експерта № 1001 (т.4 а.п.28-29), у змивах з правої і лівої кистей рук ОСОБА_12 наявність крові не встановлена.

З висновку експерта № 373 (т.4 а.п.110-111) судом встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук свідка ОСОБА_12 кров та клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені.

24 квітня 2017 року в період часу з 21.05 по 21.15 год. слідчим СВ Вільнянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_46 було проведено огляд верхнього одягу ОСОБА_30 із застосуванням ультрафіолетової лампи ОЛД-41 інвентарний номер 18165 та гемофану, слідів біологічного походження на одязі виявлено не було (т.3 а.п.72-73).

З висновку № 82 від 28 квітня 2017 року (т.3 а.п.84) судом встановлено, що при огляді ОСОБА_30 27 квітня 2017 року будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було.

Рідка кров ОСОБА_30 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В ізосерологічної системи АВ0, про що свідчить висновок експерта № 1019 (т.4 а.п.18).

Відповідно до висновку експерта № 1006 (т.4 а.п.46-47), у змивах з правої і лівої кистей рук ОСОБА_30 наявність крові не встановлена.

З висновку експерта № 290 (т.4 а.п.92-93) судом встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук свідка ОСОБА_30 кров та клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені.

24 квітня 2017 року в період часу з 21.20 по 21.35 год. слідчим СВ Вільнянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_46 було проведено огляд верхнього одягу ОСОБА_10 із застосуванням ультрафіолетової лампи ОЛД-41 інвентарний номер 18165 та гемофану, слідів біологічного походження на одязі виявлено не було (т.3 а.п.85-86).

З висновку № 74 від 26 квітня 2017 року (т.3 а.п.99) судом встановлено, що при огляді ОСОБА_10 25 квітня 2017 року будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було.

Рідка кров ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В ізосерологічної системи АВ0, про що свідчить висновок експерта № 1018 (т.4 а.п.16).

Відповідно до висновку експерта № 999 (т.4 а.п.34-35), у змивах з правої і лівої кистей рук ОСОБА_10 наявність крові не встановлена.

З висновку експерта № 374 (т.4 а.п.113-114) судом встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук свідка ОСОБА_10 кров та клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені.

24 квітня 2017 року в період часу з 20.35 по 20.40 год. слідчим СВ Вільнянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_42 було проведено огляд верхнього одягу ОСОБА_29 із застосуванням ультрафіолетової лампи ОЛД-41 інвентарний номер 18165 та гемофану, слідів біологічного походження на одязі виявлено не було (т.3 а.п.100).

З висновку № 72 від 26 квітня 2017 року (т.3 а.п.113) судом встановлено, що при огляді ОСОБА_29 25 квітня 2017 року будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було.

Рідка кров ОСОБА_29 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В ізосерологічної системи АВ0, про що свідчить висновок експерта № 1011 (т.4 а.п.4).

Відповідно до висновку експерта № 1002 (т.4 а.п.25-26), у змивах з правої і лівої кистей рук ОСОБА_29 наявність крові не встановлена.

З висновку експерта № 375 (т.4 а.п.104-105) судом встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук свідка ОСОБА_29 кров та клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені.

З висновку № 69 від 26 квітня 2017 року (т.3 а.п.120) судом встановлено, що при огляді ОСОБА_47 25.04.2017 р. будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було.

Відповідно до висновку експерта № 1000 (т.4 а.п.31-32), у змивах з правої і лівої кистей рук ОСОБА_47 наявність крові не встановлена.

З висновку експерта № 372 (т.4 а.п.101-102) судом встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук свідка ОСОБА_47 кров та клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені.

З висновку № 75 від 27 квітня 2017 року (т.3 а.п.127) судом встановлено, що при огляді ОСОБА_11 26.04.2017 р. будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було.

Рідка кров ОСОБА_11 відноситься до групи 0 з ізогемаглютининами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0, про що свідчить висновок експерта № 1013 (т.4 а.п.8).

Відповідно до висновку експерта № 1005 (т.4 а.п.43-44), у змивах з правої і лівої кистей рук ОСОБА_11 наявність крові не встановлена.

З висновку експерта № 288 (т.4 а.п.98-99) судом встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук свідка ОСОБА_11 кров та клітини, які підлягають подальшому дослідженню, не знайдені.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що докази сторони обвинувачення, вказані вище, у своїй сукупності підтверджують поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_6 вищевказаного правопорушення.

Так, в ході проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , останній детально розповів обставини вчинення злочину щодо потерпілого.В ході проведення зазначеної процесуальної дії обвинувачений також продемонстрував, як саме наносив удари потерпілому.

Разом з тим, під час як судового розгляду так і апеляційного провадження, обвинувачений змінив свої показання та категорично заперечував свою причетність до інкримінованого злочину.

Проте, таку позицію колегія суддів розцінює як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, виходячи з такого.

Показання обвинуваченого, надані під час слідчого експерименту узгоджуються з показаннями свідків: ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які, в свою чергу, повідомили, серед іншого, про те, що у день події злочину, коли вони залишали потерпілого близько 22.00 години, потерпілий був сильно п`яним, перебував у лежачому стані. Вийшовши на двір, вони побачили там обвинуваченого, який несподівано вийшов з-за кута, тримаючи в руці палку, що нагадувала дошку від паркану. На вулиці мрячило, а обвинувачений був без взуття. ОСОБА_24 під час спілкування з ними лихословив, спитав: «Вовка вдома?». Наступного ранку, коли вони навідались до житла потерпілого, застали того мертвим.

Таким чином, вказані свідки спростували показання обвинуваченого, надані під час судового розгляду, в частині того, що у день події злочину він не приходив до потерпілого додому та взагалі з ним не зустрічався.

Також, показання, надані обвинуваченим під час слідчого експерименту, узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_16 , яка перебувала з обвинуваченим у фактичних шлюбних стосунках, проживала разом з ним в належному їй будинку, та яка зазначила про те, що ввечері 23 квітня 2017 року чоловік пішов з дому, а повернувся близько 06-00 години наступної доби у чужому взутті.

Показання вказаного свідка спростовують версію подій обвинуваченого, заявлену в ході судового розгляду, який, окрім іншого, пояснював, що біля 23.30-години 23 квітня 2017 року - 00.30 години 24 квітня 2017 року він повернувся додому, де ліг спати в літній кухні.

Крім того, обвинувачений пояснював суду про те, що у день події злочину між ним, з одного боку, та особами, з якими він зустрівся, - з іншого, виник словесний конфлікт. Після завершення суперечки ОСОБА_6 продовжив свій рух додому по вулиці Шевченка, але був зупинений молодим чоловіком, який став висувати йому претензії з приводу того, що обвинувачений побив дідуся цього парня. Обвинувачений заявив, що йому незнайомий дід співрозмовника і він непричетний до побиття цієї особи. Під час цієї розмови, що відбувалася у емоційній формі і була поєднана з застосуванням насильства до обвинуваченого з боку його співрозмовника та інших осіб, з ОСОБА_6 стягнули куртку та кросівки, внаслідок чого він залишився без взуття та верхнього одягу. Щоб не повертатись додому без взуття, ОСОБА_6 прийшов до подвір`я ОСОБА_48 , який до будинку обвинуваченого не впустив, але дав йому мокрі туфлі темного кольору, в яких він повернувся додому.

Свідок ОСОБА_16 підтвердила те, що обвинувачений, коли повернувся додому, то був взутий у чуже взуття. На її запитання, чиє це взуття і де знаходяться його кросівки, обвинувачений повідомив про намір піти забрати власне взуття.

З протоколу огляду, який проводився з 12.00 до 12.30 години 25 квітня 2017 року в приміщенні господарської споруди на території земельної ділянки під будинком АДРЕСА_2 , де постійно проживав обвинувачений, та який належить свідку ОСОБА_16 , убачається, що серед складених в лівій частині зазначеного приміщення дров, виявлена пара чоловічих туфель чорного кольору 42 розміру.

Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року накладено арешт на вилучене майно, яке було добровільно видане та оглянуте за письмовим дозволом свідка ОСОБА_16 , а саме: пару чоловічих туфель чорного кольору з нашаруванням РБК.

Відповідно до висновку експерта № 1163 від 09 червня 2017 року, у плямах на чоловічих туфлях, що вилучені на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , встановлена наявність крові людини, чиє походження від потерпілого ОСОБА_15 не виключається.

Вказані туфлі, упаковані в дві картонні коробки, опечатані бирками з написом «КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи», стали предметом огляду від 11 липня 2017 року в приміщенні службового кабінету Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Під час пред`явлення речей для впізнання 11 липня 2017 року потерпіла ОСОБА_17 впізнала зазначені туфлі як такі, що належали її покійному сину, в яких вона востаннє бачила свого сина 23 квітня 2017 року.

Під час допиту попереднім складом суду потерпіла ОСОБА_17 також, серед іншого, пояснювала, що в день, до якого відноситься подія злочину і який був днем поминання померлих, син відвідував її, пообідав з нею; був взутий у туфлі чорного кольору з округлим носком, які вона впізнала під час їх пред`явлення для впізнання в ході досудового розслідування.

Таким чином, із наведеного убачається, що взуття, у якому обвинувачений повернувся додому, та яке в подальшому було вилучено органом досудового розслідування під час проведення огляду місця події за місцем мешкання останнього, належало потерпілому, а не особі на прізвище ОСОБА_49 , як про це зазначав обвинувачений. Більш того, зі слів свідка ОСОБА_17 , 23 квітня 2017 року (у день події злочину) потерпілий був саме у цьому взутті. Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_12 також зазначали про те, що на той момент, коли вони перебували у потерпілого вдома, то бачили це взуття там.

Отже, вищенаведені докази спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_6 , надані під час судового розгляду, в частині походження, вилученого за місцем його мешкання взуття, а відтак, і стосовно того, що він у день події злочину не відвідував потерпілого.

Відповідно до висновку судової медичної експертизи № 109-Д від 22 червня 2017 року, при співставленні даних експертизи трупа ОСОБА_15 і даних слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено часткове співпадіння по кількості та локалізації, механізму утворень пошкоджень на голові потерпілого; повна розбіжність по локалізації, кількості та механізму утворення ушкоджень в області шиї та лівої верхньої кінцівки потерпілого; часткове співпадіння по локалізації та механізму, часткова розбіжність по кількості пошкоджень в області грудної клітки потерпілого.

Менша частина тілесних ушкоджень в області голови і грудної клітки потерпілого ОСОБА_15 , яка була виявлена при судово-медичній експертизі його трупа, могла утворитися в умовах та за обставин, зазначених підозрюваним ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту за його участю, і викладених в наданій стенограмі «Протоколу проведення слідчого експерименту» за його участю від 26 квітня 2017 року. Об`єктивних даних, що пояснюють механізм утворення всього комплексу пошкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_15 , в стенограмі «Протоколу проведення слідчого експерименту» за участю підозрюваного ОСОБА_6 не надано.

Як зазначалось вище, допитаний судом експерт ОСОБА_14 пояснив, що він проводив експертизу трупа ОСОБА_15 з метою виявлення тілесних ушкоджень, а також давав висновок щодо відповідності кількості, локалізації та механізму утворення виявлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень показанням з цього приводу підозрюваного під час проведення слідчого експерименту з його участю.

Експерт заявив, що його висновок про часткове співпадіння кількості, локалізації та механізму утворення виявлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень з показаннями з цього приводу підозрюваного під час проведення слідчого експерименту з його участю обґрунтоване тим, що обвинувачений заперечував застосування до потерпілого насильства під час перебування того в лежачому стані, а також ускладнювався назвати кількість нанесених потерпілому ударів молотком, заявляючи лише, що таких ударів було більше трьох.

Сторона захисту, в свою чергу, вважає, що вищевказані часткові розбіжності між показаннями обвинуваченого, наданими під час проведення слідчого експерименту та висновками експерта щодо локалізації, кількості та механізму утворення ушкоджень, завданих потерпілому, а також наявні, на думку захисника, суперечності між встановленими судом обставинами та показаннями обвинуваченого, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , відомостями з протоколів оглядів, з висновку судової медичної (імунологічної) експертизи, пояснюються тим, що обвинувачений не скоював вказаного злочину, а надавав відповідні викривальні показання у зв`язку із застосуванням до нього фізичного насильства з боку працівників органу досудового розслідування, а томупротокол слідчого експерименту за участю останнього, є недопустимим доказом.

З метою перевірки вказаних доводів сторони захисту щодо застосування до ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування працівниками поліції недозволених методів слідства, колегія суддів направила до Територіального управління Державного бюро розслідувань відповідну інформацію.

Так, згідно з відповіддю керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) ОСОБА_50 , ТУ ДБР у м.Мелітополі проведено перевірку доводів обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо факту застосування до нього фізичного насильства з боку окремих працівників ГУНП в Запорізькій області та Запорізької обласної прокуратури, під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000474 від 24 квітня 2017 року.

Під час проведення перевірки, опитано колишнього спеціаліста з розкриття особливо тяжких злочинів ВКР Вільнянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_51 , який повідомив, що у 2017 році він приймав участь у розкритті умисного вбивства вчиненого ОСОБА_52 , при цьому заходів фізичного чи психологічного впливу до ОСОБА_53 ним, або іншими працівниками правоохоронних органів не застосувалось. Скарг з боку ОСОБА_53 на протиправні дії працівників поліції та прокуратури не надходило, а при поміщенні його до слідчого ізолятора та проведенні первинного медичного огляду, тілесних ушкоджень виявлено не було.

Крім того, під час проведення перевірки витребувано інформацію із Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Запорізькій області, щодо наявності тілесних ушкоджень у ув`язненого ОСОБА_53 , відповідно до якої, на момент прибуття до ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» тілесних ушкоджень у ОСОБА_53 зафіксовано не було, що також спростовує доводи останнього про застосування до нього фізичного насильства з боку працівників поліції чи прокуратури.

Таким чином, факти застосування до ОСОБА_53 фізичного насильства з боку працівників поліції та прокуратури, під час проведення перевірки свого об`єктивного підтвердження не знайшли.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_6 проведений з дотриманням вимог ст. 240 КПК України, останньому було роз`яснено права і обов`язки, передбачені статтею 42 цього Кодексу, та з`ясовано, чи вони йому зрозумілі. Протокол за результатами проведення цієї слідчої дії підписано всіма особами, які були присутні під час її проведення, без жодних зауважень. З відеозапису убачається, що під час слідчого експерименту ОСОБА_6 надає пояснення добровільно, у присутності захисника адвоката ОСОБА_54 , на нього ніякого тиску не здійснюється, підозрюваний (на той час) ОСОБА_6 поводився спокійно та на місці відтворив обставини події, орієнтувався добре.

Отже, з урахуванням зазначеного, доводи сторони захисту в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Перевіряючи інші доводи сторони захисту, колегія суддів доходить таких висновків.

Так, під час слідчого експерименту ОСОБА_6 не заперечував факту спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

За результатом проведення судової медичної експертизи № 109-Д від 22 червня 2017 року, експертом зроблені висновки щодо можливості утворення частини ушкоджень, виявлених при експертизі трупа ОСОБА_15 , за обставин і умов, про які розповів обвинувачений під час слідчого експерименту.

Вказані висновки є логічними, переконливими та не викликають сумнівів у їх об`єктивності та достовірності.

Таким чином, враховуючи те, що за результатом проведеної відповідної перевірки не знайшли свого об`єктивного підтвердження факти застосування до ОСОБА_53 недозволених методів слідства з боку органу досудового розслідування, в т.ч. під час проведення за участю останнього слідчого експерименту, розбіжності, зазначені вище, щодо локалізації, кількості та механізму утворення ушкоджень, завданих потерпілому, на думку колегія суддів, пов`язані виключно з тим, що обвинувачений під час вчинення інкримінованого йому злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння та на час слідчого експерименту міг не пам`ятати всі деталі події.

Аналогічних висновків колегія суддів доходить і стосовно суперечностей між показаннями обвинуваченого під час слідчого експерименту та показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 щодо часу, коли обвинувачений прийшов до потерпілого.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що показання вказаних свідків є послідовними та повністю узгоджуються між собою та з іншими доказами, а тому ставити під сумнів правдивість цих показань жодних підстав немає.

Доводи захисника з приводу того, що, як убачається з показань обвинуваченого та свідків, а також з відомостей з протоколів оглядів, у день події злочину на вулиці були калюжі та бруд, водночас, обвинувачений прийшов до будинку потерпілого без взуття, а потім повернувся до себе додому у туфлях, які в подальшому було вилучено та на яких, відповідно до висновку експерта, як вважає захисник, не встановлено тієї кількості бруду ані всередині, ані ззовні туфель, щоб відповідало погодним умовам у день події злочину, що, в свою чергу, ставить під сумнів встановлені судом фактичні обставини провадження, на думку колегії суддів не є переконливими, з огляду на таке.

Згідно з дослідною частиною (описом речових доказів) висновку експерта №1163 від 09 червня 2017 року, експерт зазначив, серед іншого, про те, що весь туфель на праву ногу переривчасто покритий накладенням сухої речовини сіро-коричневого кольору. Підошва туфля на ліву ногу переривчасто покрита накладенням сухої речовини сіро-коричневого кольору.

Отже, висновки захисника, наведені вище, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що за результатом проведення вказаної експертизи, експерт дійшов висновку, серед іншого про те, що у плямах на правому та на лівому чоловічих туфлях, вилучених «на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 », встановлена наявність крові людини і виявлені антигени А, В і H, що не виключає приналежності крові особі (особам) групи АВ за ізосерелогічною системою АВ0 з супутнім антигеном H, яким є підозрюваний ОСОБА_6 .

Неможливо виключити і походження крові від гр. ОСОБА_43 , гр. ОСОБА_33 як кожного окремо, так і при змішуванні їх крові, за умови наявності у них тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент того, що сталося. Домішка крові потерпілого ОСОБА_15 , свідків гр. ОСОБА_12 , гр. ОСОБА_11 , гр. ОСОБА_29 , гр. ОСОБА_34 , гр. ОСОБА_30 , гр. ОСОБА_10 , гр. ОСОБА_35 не виключається при наявності у них на момент того, що сталося тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею.

Ці відомості у сукупності з іншими доказами також спростовують версію події сторони захисту щодо непричетності до вказаного злочину ОСОБА_6 .

Колегія суддів не погоджується з доводами обвинуваченого щодо відсутності сформульованого обвинувачення у вироку суду, оскільки ці доводи спростовуються змістом оскаржуваного вироку, де належним чином сформульоване обвинувачення, визнане судом доведеним, серед іншого зазначено місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форму вини й мотиви кримінального правопорушення, як це передбачено вимогами ст.374 КПК України.

Перевіряючи інші доводи обвинуваченого, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно з аудіозаписом судового засідання від 08 листопада 2023 року, судом з об`єктивних причин не було перевірено документ, що посвідчує особу свідка ОСОБА_10 - через втрату останньою такого документу.

Разом з тим, жодним учасником процесу, в т.ч. обвинуваченим, в ході судового розгляду не ставилось під сумнів те, що допитаною особою є саме ОСОБА_10 .

Вказаному свідку було вручено пам`ятку про права та обов`язки, попереджено про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань, а також свідком складено письмову присягу.

За таких обставин, колегія суддів не вважає, що судом було порушено вимоги КПК України при допиті зазначеного свідка та оцінці її показань.

Доводи обвинуваченого про наявність у провадженні певних суперечностей, а саме в тому, що згідно з пред`явленим обвинуваченням, потерпілому наносилися удари спочатку, коли він перебував у положенні стоячи, а потім лежачи, що, на думку обвинуваченого, суперечить показанням свідків, які зазначали про те, що потерпілий вжив велику кількість алкоголю та взагалі не міг піднятися з підлоги, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на таке.

Відомості, зазначені в обвинувальному акті, зокрема, щодо механізму нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, відповідають тим, про які обвинувачений зазначав під час проведення слідчого експерименту за його участю.

Так, дійсно свідки, на яких вказує обвинувачений, зазначали про те, що потерпілий через перебування у стані сильного алкогольного сп`яніння не міг піднятися з підлоги.

В свою чергу, викладене є особистою думкою свідків та фактично їх припущенням, оскільки в подальшому при експертизі трупа потерпілого виявлені саме ті тілесні ушкодження, які вказані в обвинувальному акті та у вироку суду, та які могли утворитися в умовах та за обставин, зазначених ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту за його участю, зокрема тілесні ушкодження в області голови та грудної клітини потерпілого.

Показання свідка ОСОБА_11 , на думку колегії суддів, не містять жодних суперечностей, а тому доводи обвинуваченого про протилежне не є слушними.

Доводи обвинуваченого з приводу того, що, згідно з показаннями свідка ОСОБА_12 , останній надавав слідчому свої показання у нетверезому стані, підписував процесуальні документи, не розуміючи їх змісту, а тому їх неможливо вважати допустимим доказом, не знайшли свого підтвердження при їх перевірці апеляційним судом, а саме за результатом дослідження звукозапису судового засідання від 08 листопада 2023 року, в ході проведення якого здійснювався допит вказаного свідка, а тому вони є також безпідставними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що доводи обвинуваченого з приводу тиску на нього з боку органу досудового розслідування, спростовуються змістом висновку судової медичної експертизи № 71 від 26 квітня 2017 року щодо виявлення у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, з якого убачається, що обвинувачений, будучи оглянутим після його затримання, повідомляє експерту, що жодним насильницьким діям з боку співробітників поліції він не піддавався, а саме експертне дослідження констатує відсутність на тілі ОСОБА_6 будь-яких ушкоджень, окрім садна на тильній стороні лівої долоні.

Та обставина, на яку посилається захисник, а саме те, що вказаний висновок суду не заслуговує на увагу, оскільки вищезазначений огляд ОСОБА_6 було проведено приблизно за добу до проведення слідчого експерименту, проте останній повідомляв, що саме в ту добу, коли проводилась ця слідча дія, на нього чинився відповідний тиск, на думку колегії суддів, не є слушними, з огляду на таке.

Так, по-перше, як вірно зазначив суд, обвинувачений у зв`язку з отриманням відповідних тілесних ушкоджень (згідно з його показаннями), одразу після цього, з метою фіксування такого факту, а також з метою вжиття відповідних заходів уповноваженими на те органами відносно окремих співробітників поліції, зі скаргами або клопотаннями до відповідних органів не звертався.

По-друге, як було встановлено та зазначено вище апеляційним судом, за результатом проведеної перевірки уповноваженим на те органом, до ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування недозволені методи слідства з боку окремих співробітників поліції не застосовувались.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що зі змісту протоколу огляду від 25 квітня 2017 року вбачається, що він був проведений, у тому числі, за участю власника (користувача) ОСОБА_16 , яка під час допиту в суді пояснила, що не мала заперечень проти його проведення, а наявність відповідного дозволу ОСОБА_16 на проведення огляду зафіксована в ухвалі слідчого судді про накладення арешту на вилучене майно.

На думку колегії суддів, під час проведення вказаного огляду не допущено будь-яких істотних порушень вимог чинного кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для визнання результатів цього огляду недопустимими доказами, а доводи захисника про протилежне, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Доводи сторони захисту про непричетність обвинуваченого до інкримінованих йому дій крізь призму оцінки наслідків проведення огляду місця події із застосуванням службового собаки, який скерував учасників цієї процесуальної дії в інший бік, ніж той, куди видалився обвинувачений, залишаючи подвір`я потерпілого, суд обґрунтовано не взяв до уваги, навівши у вироку відповідні мотиви прийняття такого рішення, з якими погоджується і колегія суддів.

Те, що службовий собака не взяв відповідний слід, на думку колегії суддів само по собі не може свідчити про невинуватість ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, з огляду на наявність доказів його вини, вказаних вище.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту про відсутність слідів обвинуваченого серед вилучених з місця події злочину, відсутність слідів крові на одежі обвинуваченого, змивах з рук, в місті зрізів з вільних кінців нігтьових пластин з обох рук останнього, при наявності великої кількості тілесних ушкоджень з кровотечею у потерпілого, на думку колегії суддів, також не свідчить про невинуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, з огляду на сукупність інших досліджених судом доказів, які свідчать про протилежне.

Окрім того, згідно відповідно до висновку експерта № 369 від 06 липня 2017 року при судово-цитологічному дослідженні недопалків цигарок «LM», вилучених з місця проживання потерпілого ОСОБА_15 будинку АДРЕСА_4 - виявлена слина людини, групова належність якої не виключає викурювання сигарет підозрюваним ОСОБА_6 (т.4 а.п.130-134).

Отже, суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини провадження, надав правильну оцінку всім наданим сторонами доказам.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції фактичним обставинам провадження відповідають та ґрунтуються на досліджених судом безпосередньо доказах, які є належними, допустимими та достатніми для прийняття відповідного рішення.

Перевіряючи доводи першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 в апеляційній скарзі щодо призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів доходить таких висновків.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного. Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання судом встановлено - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Інкримінований ОСОБА_6 злочин за оскаржуваним вироком скоєно в період часу з 23:00 години 23 квітня 2017 року по 00:00 годину 24 квітня 2017 року, тобто до постановлення попереднього вироку щодо нього Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року.

При цьому, положень ч.4 ст.70 КК України при визначенні остаточного покарання ОСОБА_6 з огляду на зміст вироку, судом застосовано не було.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, незастосування вимог ч.4 ст. 70 КК України, є слушними.

З урахуванням викладеного оскаржуваний вирок суду в зазначеній частині підлягає зміні на підставі ст..ст.407-409 КПК України.

Зокрема, враховуючи те, що діяння за оскаржуваним вироком обвинувачений ОСОБА_6 скоїв 24 квітня 2017 року, тобто до постановлення попереднього вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року щодо нього, остаточно слід призначити покарання обвинуваченому на підставі ч.4 ст.70 КК України - за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного за оскаржуваним вироком покарання, покаранням за попереднім вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 10 років, а також зарахувати відбуте ОСОБА_6 покарання за попереднім вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року у строк покарання.

Оскільки фактично вид та строк призначеного обвинуваченому покарання за оскаржуваним вироком залишається незмінним, підстав для скасування вироку в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку, як про це просить прокурор, колегія суддів не убачає з огляду на положення ст.ст.408, 420 КПК України.

Керуючись ст.ст.404-405, 407-409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 червня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, змінити в частині призначеного ОСОБА_6 покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років.

На підставі положення ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення призначеного покарання покаранням за попереднім вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року щодо ОСОБА_6 , остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Зарахувати відбуте ОСОБА_6 покарання за попереднім вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року у строк покарання.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4