Справа № 201/6075/25
Провадження № 1-кс/201/2275/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000550 від 10.04.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 подано до Соборного районного суду міста Дніпра, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування - слідчий відділ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (наказ Т.в.о голови СБ України № 197 від 20.07.2022 «Про визначення місця тимчасової дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях»). В обґрунтуванні скерованого клопотання зазначено, що у кримінальному провадженні № 0000550 від 10.04.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 28 лютого 2025 року у період часу з 10 години 46 хвилин до 16 години 28 хвилин, 01 березня 2025 року у період часу з 04 години 29 хвилин до 04 години 47 хвилин, 04 березня 2025 року у період часу з 15 години 25 хвилин до 15 години 30 хвилин, 07 березня 2025 року приблизно о 10 годині 47 хвилин, перебуваючи у м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з ідеологічних мотивів та з метою надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України, використовую власний акаунт в месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », авторизований під номером телефону НОМЕР_1 , з НОМЕР_2, повідомив представнику іноземної організації - співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_7 інформацію про розміщення підрозділів та військової техніки Сил оборони України у м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області, прикріпивши до цих повідомлень фотознімки указаних ним місць, а також графічні зображення у вигляді знімків екрану мобільного телефону із супутниковими знімками позначених ним місць.

Так, з огляду на вагомість наявних доказів у цьому кримінальному провадженні, слідчий за погодженням з прокурором вважали доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацію майна, що, на думку сторони обвинувачення, також свідчить про наявність достатніх підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. Таким чином, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором вважали, що під час дії воєнного стану до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, задля запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та наполягав на застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , враховуючи, що останній вчинив особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, що виразилось у наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, а отже є достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Підозрюваний під час судового розгляду заперечував щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Захисник у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав думку свого підзахисного, вважаючи за можливе обрання стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту або застави.

Вислухавши думки сторін судового процесу, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків з таких підстав.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Водночас підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя виходить з того, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок (рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1994 по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», від 14.03.1984 по справі «Феррарі-Браво проти Італії», від 30.08.1998 по справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»). Тобто стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що підозра органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України не є очевидно необґрунтованою чи явно недопустимою з огляду на сукупність зібраних на даному етапі розслідування матеріалів кримінального провадження, а саме доказів у вигляді: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 ; протоколу затримання підозрюваного в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, оскільки виникли обґрунтовані обставини, які давали підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , який добровільно видав для огляду власний мобільний телефон, який використовував для вчинення злочину; протоколу проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного від 15 травня 2025 року; протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 19 березня 2025 року, на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, чим в сукупності підтверджується причетність ОСОБА_5 до інкримінованого злочину. Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України, яку визнано такою, що відповідає Конституції України (є конституційною), відповідно до Рішення Конституційного Суду № 7-р(II)/2024 від 19.06.2024, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Отже, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України під час дії воєнного стану (Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ) про введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в останнє строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента від 15 квітня 2025 року № 235/2025 (затверджений Законом України від 16 квітня 2025 року № 4356-IX)), то за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, до останнього може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що злочинні дії, кваліфіковані за ч. 2 ст. 111 КК України, у вчиненні яких підозрюється останній, належать до категорії особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, максимальна межа санкції якого передбачає покарання у виді довічного позбавленням волі, з конфіскацією майна, у зв`язку із чим зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), а отже для запобігання спробам здійснити такі дії слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Також слідчий суддя вважає доведеними наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема обґрунтоване існування таких ризиків підтверджується, по-перше, встановленими фактичними обставинами кримінального провадження, а також вагомістю та сукупністю зібраних на даному етапі розслідування доказів про подію кримінального правопорушення, зокрема про час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення під час дії воєнного стану підозрюваним ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України неподалік територій активних бойових дій згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (зі змінами), по-друге, внаслідок проживання останнього на території можливих бойових дій, що в умовах воєнного стану значно підвищує ризик здійснити дії, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою ухилення від кримінальної відповідальності такою особою, що відповідно може стати наслідком ускладнення відшукання підозрюваного, знищення, схову або спотворення речей і документів, що мають значення для досудового розслідування та встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, незаконного впливу на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, а отже існують обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вжити спроби протиправно перешкоджати кримінальному провадження та досягненню його дієвості, а також доводить ймовірність продовження ОСОБА_5 злочинної діяльності проти основ національної безпеки України. Тобто криміногенні фактори і умови вчинення цього злочину дають підстави вважати, що підозрюваний задля уникнення кримінальної відповідальності може намагатись недобросовісно виконувати процесуальні обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Роблячи висновок про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано існує, а тому без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, не перебуваючи під вартою, ОСОБА_5 зможе вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження.

Отже наведені вище обставини дають підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності таких ризиків, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , стосовно якого немає відомостей, які б перешкоджали застосуванню цього запобіжного заходу, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання та реєстрації, що знаходиться в районі проведення бойових дій, майновий стан підозрюваного та відсутність у нього судимостей. Вказані обставини є актуальним, проте не вирішальним при застосуванні запобіжного заходу, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Водночас під час розгляду даного клопотання, на підставі ч. 6 ст. 176 КПК України, не перевіряється обґрунтування неможливості запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України під час дії воєнного стану, а отже за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, до останнього може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує його права та свободи, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. У зв`язку з цим слід вважати, що відповідні потреби досудового розслідування виправдовують найбільш суворий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, погодженого прокурором.

Таким чином, оцінюючи в сукупності матеріали поданого клопотання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження і даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, то для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні, доцільним є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за доцільне та з урахуванням вищевикладеного, згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-197, 205, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є 14 липня 2025 року.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 09 годині 00 хвилин 19 травня 2025 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1