Справа № 467/785/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Арбузинського районного суду Миколаївської області клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000014, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

24 липня 2025 року, в ході розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , прокурор направив до суду клопотання про продовження покладених обов`язків на обвинуваченого, в порядку передбаченому ст. 194 КПК України.

Прокурор клопотав про продовження до шістдесяти діб строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, яких ОСОБА_4 має дотримуватись на підставі ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2025 року, як то, не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та місця роботи та утримувати від спілкування із свідками із цього кримінального провадження.

Прокурор зіслався на висунення ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину та дійсність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду з огляду на міру покарання, передбачену санкціями інкримінованих статей; незаконно впливати і чинити тиск на свідка з метою зміни останнім своїх показань; продовжити кримінальне правопорушення, оскільки досудовим розслідуванням установлено, що вчинювані злочини не були спонтанними, а навпаки, чітко спланованими, а сама злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена завдяки поліції.

Посилаючись на те, що строк виконання покладених на обвинуваченого обов`язків закінчується 01 серпня 2025 року, а ризики, які були враховані судом при обранні підозрюваному запобіжного заходу та продовженні покладених обов`язків не зменшились та не відпали, прокурор просив продовжити строк покладених на обвинуваченого обов`язків строком до 60 діб, у спосіб, що запропонований в внесеному ним клопотанні.

Позиція учасників провадження

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні погодився на розгляд унесеного прокурором клопотання за відсутності свого захисника і не заперечував проти продовження строку дії покладених на нього обов`язків.

Захисник обвинуваченого в судове засідання не з`явився, у той час, як про його дату, час і місце був сповіщений належно.

Мотиви, із яких виходив суд при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Суд, проаналізувавши вказані прокурором доводи і мотиви, з`ясувавши позицію обвинуваченого, з урахуванням положень КПК України, що регламентують вирішення питань щодо запобіжних заходів, проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення для вирішення порушеного перед ним питання, обговоривши доцільність/недоцільність продовження дії визначених законом обов`язків на даний час, керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності і допустимості, і сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, установив таке.

Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 121120,00 грн. та покладенням ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України на строк до 06 червня 2026 року.

14 квітня 2025 року ОСОБА_4 був звільнений з ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» в зв`язку з внесенням застави.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2025 року строк дії ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України продовжено на строк до 01 серпня 2025 року.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Безпосередню мету застосування запобіжного заходу визначено у ч. 1 ст. 177 КПК України, як забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж для застосування запобіжного заходу є: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та 2) наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза будь-яким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні.

У цьому провадженні суд: 1) зважає на висунення ОСОБА_4 у встановленому законом порядку обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину та 2) наявність ризиків, установлених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, незаконно вплинути на свідка та продовжити вчиняти правопорушення.

Отже, суд установив реальну підставу для застосування запобіжного заходу і, крім наявності ризиків, на підставі наявних у нього матеріалів у сукупності оцінює, у тому числі, й обставини, визначені п.п. 1-12 ст. 178 КПК України: факт висунення у цьому провадженні обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; його молодий вік і задовільний стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й відсутність утриманців; відсутність постійного місця роботи та навчання; репутацію обвинуваченого; його майновий стан; відсутність судимостей; відсутність даних про порушення умов раніше застосованого запобіжного заходу; відсутність даних про повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; відсутність даних про спричинену майнову шкоду, а так само й ризик продовжити чи повторити протиправну поведінку.

Однак, суд зважає на те, сама по собі суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Однак, слід відмітити, що, у цій ситуації, тяжкість покарання не є самостійною підставою для визначення обвинуваченому більш суворого запобіжного заходу, так як сукупність інших обставин, таких як наявність міцних соціальних зв`язків, усталений спосіб життя та належна процесуальна поведінка обвинуваченого мінімізують ризик його втечі.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, суд виходить з встановленого КПК України порядку отримання показань зазначених осіб у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Відтак, ризик незаконного впливу на свідка з боку обвинуваченого на даній стадії кримінального провадження є реальним.

Оцінюючи наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення суд враховує, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 не були спонтанними, а навпаки, чітко спланованими, а сама злочинна діяльність обвинуваченого була припинена завдяки поліції.

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини.

У відповідності до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Суд враховує, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу/обов`язків внесене у відповідності до положень ч. 1 ст. 184 КПК України та містить у собі відомості із числа визначених п.п. 1-7 ч. 1 ст. 184 вказаного Кодексу, у тому числі й стосовно виконання вимог частини другою цієї правової норми.

Одночасно під час розгляду клопотання згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України прокурор довів, а суд установив: 1) факт висунення обвинувачення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 цього ж Кодексу; 3) недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання таким ризикам.

З урахуванням вимог ч. 6 ст. 194 КПК України, з метою дотримання належної процесуальної поведінки в ході судового розгляду даного кримінального провадження, враховуючи те що протягом усього часу кримінального провадження фактів порушення покладених на обвинуваченого обов`язків не встановлено, підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, дані про особу обвинуваченого, те що обвинувачений проявляв належну процесуальну поведінку, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки суд зважає, на те що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування запобіжного заходу; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи; може бути досягнута мета забезпечення кримінального провадження, що дає йому підстави прийняти рішення про задоволення внесеного прокурором клопотання.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 369-372, 376 КПК, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків:

1) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду та/або прокурора ;

2) повідомляти суд та/або прокурора про зміну місця свого проживання та/або роботи;

3) утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні,

на строк до 21 вересня 2025 року.

Роз`яснити, обвинуваченому ОСОБА_4 , що якщо він не з`явиться за викликом до Арбузинського районного суду Миколаївської області без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інший покладений на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язок, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Суддя ОСОБА_5