Провадження № 1-кп/752/1368/25
Суддя ОСОБА_1
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за № 001107 від 27.09.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області м. Молодогвардійськ, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Київської міської прокуратури міста Києва за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001107 від 27.09.2024, реєстр матеріалів досудового розслідування, а також угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним від 27.09.2024, за участі захисника ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 08.09.2024 перебуваючи в офісному приміщені за адресою: АДРЕСА_3 у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману (шахрайство), із використанням електронно- обчислювальної техніки, під приводом надання допомоги для лікування близьких осіб.

В подальшому, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на шахрайське заволодіння грошовими коштами громадян, з використанням електронно обчислювальної техніки, ОСОБА_3 за допомогою особистого мобільного телефону Iphone 12 з ІМЕІ НОМЕР_1 з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , використовуючи додаток месенджеру «Telegram», здійснив реєстрацію нового аккаунту, з назвою « ОСОБА_6 », та додав фото.?

Так, ОСОБА_3 , усвідомлюючи що для доведення свого злочинного умислу до кінця йому необхідний банківський рахунок на який потерпілий перерахує грошові кошти, 08.09.2024 о 14 годині 12 хвилин використовуючи месенджер «Telegram» надіслав повідомлення раніше знайомому йому ОСОБА_7 , щодо наявності в нього банківського рахунку. ОСОБА_7 , не будучі обізнаним в злочинній діяльності ОСОБА_3 , надав йому дані своєї банківської картки № НОМЕР_3 відкритій в AT «УніверсалБанк».

Надалі 08.09.2024 о 14 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в офісному приміщені за адресою: м. Київ, вулиця Фізкультури, будинок 28, 4-й поверх, з метою особистого збагачення, надіслав зазначене повідомлення ОСОБА_8 на номер його мобільного телефону НОМЕР_4 , в месенджері «Telegram», що містило прохання надання фінансової допомоги для лікування.

ОСОБА_8 , будучі введеним в оману ОСОБА_3 , використовуючи месенджер «Telegram», повідомив про готовність надання фінансової допомоги для лікування, на що ОСОБА_3 надіслав номер банківської картки НОМЕР_3 відкритий в AT «УніверсалБанк» на ім`я ОСОБА_7 , який не був обізнаний про злочині наміри останнього, з метою отримання на неї грошових коштів.

Цього ж дня о 15 годині 18 хвилин ОСОБА_8 , будучі введеним в оману перерахував грошові кошти на загальну суму 3 500 гривень (трьома транзакціями) про що повідомив ОСОБА_3 .

ОСОБА_7 , не будучі обізнаним про злочині наміри ОСОБА_3 , маючи у своєму володінні мобільний телефон на якому встановлено інтернет-банкінг «МоноБанк» перевіривши наявність в нього грошових коштів повідомив про це ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 , будь-яких раніше обіцяних потерпілому обов`язків по перерахуванню коштів на лікування не виконав, а заволодів грошовими коштами, незаконно отриманими шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 збитки на загальну суму 3 500 гривень.

За наведених обставин суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), із використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

27.11.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, щиро розкаявся у вчиненому та добровільно відшкодував завданий збиток.

Сторони угоди узгодили покарання за ч. 4 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки. З урахуванням положень частини 2 статті 75 КК України сторони узгодили клопотати перед судом про звільнення ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням. На підставі ч. 3 ст. 75 КК України сторони дійшли згоди спільно клопотати перед судом про визначення тривалості іспитового строку в два роки з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

При цьому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий подав заяву, що не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, матеріальну шкоду обвинуваченим повністю відшкодовано.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому захисник вказав, що обвинувачений ОСОБА_3 визнає свою вину та відшкодував завдану ним шкоду.

Обвинувачений зазначив, що визнає свою винуватість в повному обсязі, шкоду завдану ним відшкодував, вимоги, визначені ч. 4, 6 ст. 474 КПК України йому цілком зрозумілі, просив суд затвердити угоду.

Суд заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та угоду про визнання винуватості, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з приписами ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів, а тому відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода не суперечить закону.

Пунктом 4 частини 4 вказаної статті передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з умовами даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість, добровільно відшкодував завдані збитки.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання за ст. 66 КК України є щире каяття, відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_3 має понести покарання у виді 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра.

При цьому судом на виконання вимог ст. 474 КПК України, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених Кримінальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 174, 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 вересня 2024 року між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Покласти на ОСОБА_3 відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1