УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду із вказаним клопотанням у якому просить скасувати арешту, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07 жовтня 2024 року на майно, що було вилучене під час проведення обшуку 04.10.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти в сумі 10 950 (десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) доларів США.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участа та задоволити його з підстав викладених у ньому.

Слідчий в судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд клопотання без його участі, у задоволенні клопотання просить відмовити за безпідставністю.

З урахуванням неявки учасників судового розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, відеоматеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 21.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

04.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду ОСОБА_6 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 10 950 (десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) доларів США.

Вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки в них можуть міститись відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також були отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення.

За результатами розгляду клопотання слідчого, ухвалою слідчого судді від 07 жовтня 2024 року накладено арешт на вищевказане майно, яке було вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ухвали суду про накладення арешту на майно слідує, що підставою для цього слугувала необхідність збереження речового доказу з метою повного, всебічного та неупередженого проведення слідчий (розшукових) дій, що в свою чергу може позбавити можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, а також проведення судових експертиз.

Ухвала про накладення арешту на майно в апеляційному порядку не оскаржена.

Тому, слідчий суддя вважає, твердження заявника, що вказане арештоване майно підлягає поверненню його власнику не заслуговує на увагу оскільки, на даний час у даному кримінальному провадженні з метою з`ясування всіх обставин його вчинення є об`єктивна необхідність у проведенні слідчих (розшукових) дій, зокрема огляду вилученого арештованого майна та вирішення питання про можливого призначення та проведення судових експертиз.

Окрім того, вилучене майно може містити на собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, фактичні дані, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, які мають значення для даного кримінального провадження і підлягають доказуванню, у зв`язку з чим суд вважає, що на даний час продовжує існувати необхідність у проведенні відповідних слідчих дій для перевірки та встановлення даних, які містяться на арештованому майні.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя при вирішення питання про арешт майна, дійшов правильного висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність накладення арешту на майно, яке є засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення та доказом у кримінальному провадженні, а не застосування арешту, могло призвести до його знищення, приховування, відчуження або настання інших наслідків, які перешкодили б кримінальному провадженню.

Доказів, що арешт майна накладено необґрунтовано та/чи, що в застосовуванні арешту відпала потреба, як це встановлено ст. 174 КПК України, у клопотанні адвоката не наведено, та не здобуто під час його розгляду, тому підстав для скасування арешту майна слідчий суддя не вбачає, кінцеве рішення у кримінальному провадженні не прийнято, що також унеможливлює скасування вказаного заходу.

Відповідно до положень статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі вище викладеного, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки на даний час є передчасним та повернення арештованого майна його власнику може зашкодити подальшому досудовому розслідуванню, проведенню інших процесуальних дій.

Відповідно до висновку про застосування норми права, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року в справі № 569/17036/118 (провадження № 51-598 кмо 19), ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.

Така ж позиція об`єднаної палати щодо вказаних правовідносин у даному кримінальному провадженні узгоджується з висновком про застосування норми права, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2024 в справі №712/191/23 (провадження №51-3208кмо 23).

За таких обставин, ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають. При цьому відмова у скасуванні арешту майна не позбавляє особу права звернутися до суду з повторним клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України як на досудовому розслідуванні, так і під час судового провадження.

Враховуючи вищевикладені обставини те, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, з метою збереження речових доказів, проведення судових експертиз так, як скасування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 100, 170-173, 174, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна залишити без задоволення.

Ухвала, відповідно до статті 309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя