Справа № 638/8184/19
Провадження № 1-кс/638/2411/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001430 від 10.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 152 Кримінального кодексу України,

У С Т А Н О В И В :

31.07.2025 заявником подано заяву про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду справи кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001430 від 10.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 152 Кримінального кодексу України.

Заява про відвід мотивована тим, що під час судового засідання 31.07.2025 суддя ОСОБА_6 вчинив проти нього правопорушення, зокрема висловив йому погрозу позбавити його участі в судовому розгляді, заявив що він не має конституційних прав, що він обмежений, а не вільний у виборі захисника, що він дарма «грає в ігри», коли оскаржує до суду незаконне перебування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Крім того заява вмотивована незгодою обвинуваченого із процесуальними рішеннями судді в рамках кримінального провадження № 0001430.

У судовому засідання заявник заявив про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001430 від 10.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 152 Кримінального кодексу України.

Заслухвши думку учасників кримінального провадження, суд залишив дійшов висновку про залишення вказаної заяви без розгляду як такої, що має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

У подальшому у зв`язку з повторним порушенням обвинуваченим порядку судового засідання він був видалений за ухвалою суду з зали засідання.

Розглянувши заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001430 від 10.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 152 Кримінального кодексу України, суд установив наступне.

Захисник обвинуваченого підтримала позицію свого підзахисного.

Прокурор проти задоволення заяви заперечила.

Суддя ОСОБА_6 повідомлявся про розгляд заяви ОСОБА_4 про його відвід, натомість правом бути вислуханим не скористався.

Вивчивши заяву про відвід, заслухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Також відповідно до ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті; суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції; суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції; суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Натомість подана ОСОБА_4 заява про відвід судді ОСОБА_6 не містить ані посилання, ані обґрунтування жодної з наведених в кримінальному процесуальному законі підстав.

Стандарт неупередженості (безсторонності) ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини, адже відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого. У судовій практиці використовується презумпція особистої безсторонності суду, яка передбачає такий стан, допоки не надано доказів протилежного (зокрема, ухвала ВС від 15 липня 2019 р. у справі № 9901/116/19).

Тож не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто у ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Такий висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 12.07.2024р. по справі № 758/14624/21 (провадження № 61-9496ск24).

Схожа позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07.09.2017 №46, у пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

Положеннями ч. 5 ст. 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Однак відвід, що розглядається, не можна вважати вмотивованим, він заявлений у зв`язку з недовірою судді ОСОБА_6 та не містить відповідних доказів щодо мотивів такої недовіри.

В результаті дослідження в судовому засіданні запис судового засідання від 31.07.2025 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001430 від 10.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 152 Кримінального кодексу України, під головуванням судді ОСОБА_6 викладені в заяві про відвід обставини не знайшли свого підтвердження.

Крім того заявник посилався на незгоду із ухваленими суддею ОСОБА_6 процесуальними рішеннями в межах вказаного кримінального провадження, зокрема ухвалою від 15.02.2021.

Як визначено ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом.

Своєю чергою наведені у заяві мотиви не можуть слугувати підставою для відводу судді ОСОБА_6 .

Тож суд доходить висновку про відсутність визначених ст. 75, 76 КПК України підстав для відводу судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001430 від 10.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 152 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 369 372, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001430 від 10.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 152 Кримінального кодексу України.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001430 від 10.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 152 Кримінального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1