справа № 196/57/21
провадження № 1-кс/179/125/25
У Х В А Л А

17 липня 2025 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000238 від 13.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 296 КК України, справа № 196/57/21, провадження 1-кп/179/26/25,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із заявою про відвід судді ОСОБА_8 у справі № 196/57/21, провадження 1-кп/179/26/25.

Заявник посилається на те, що в провадженні судді Магдалинівського районного Дніпропетровської області ОСОБА_8 знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

25 червня 2025 року після судового засідання по справі, яке відбулося в Магдалинівському районному суді Дніпропетровської області суддею ОСОБА_8 вчинено дії, які викликають сумніви в її неупередженості. Суддя ОСОБА_8 має особисті відносини з учасниками процесу, а саме з потерпілим ОСОБА_9 та прокурором ОСОБА_10 .

Отже ОСОБА_3 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75, 76 КПК України прохає відвести суддю ОСОБА_8 від участі у розгляді справи № 196/57/21, провадження 1-кп/179/26/25.

Обвинувачений та його захисник вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити посилаючись на обставини, які в ній викладені.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заявленого відводу, через його необґрунтованість.

Потерпілий ОСОБА_6 проти задоволення заяви про відвід судді не заперечував, зазначивши, що з огляду на обґрунтування викладені обвинуваченим в заяві про відвід та відео зображення, є підстави упередженого ставлення судді в подальшому при розгляді кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що заява ОСОБА_3 є необґрунтованою.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

При цьому, законодавець чітко регламентував у ст. 75 КПК України, обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Заявник посилається на існування інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, а саме поза процесуальне спілкування судді ОСОБА_8 з іншими учасниками кримінального провадження.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Газета Україна-Центр проти України» (рішення від 15 липня 2010 року, параграфи 28-32), відповідно до усталеної практики ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, у контексті якого слід ураховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя в певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, у контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії, аби виключити будь-які обгрунтовані сумніви щодо його безсторонності. Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, параграф 38).

У пункті 11 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів зазначено, що зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом.

Крім того, Консультативна рада європейських суддів (далі КРЄС) у пункті 12 Висновку № 1 (2001) наголошує: «Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано». Отже, існує тісний зв`язок між незалежністю й об`єктивною неупередженістю. Із цієї причини ЄСПЛ зазвичай розглядає ці дві вимоги разом (рішення у справі «Фіндлей проти Сполученого Королівства», параграф 73).

Відповідно до пункту 21 Висновку № 3 (2002) КРЄС судді повинні за всіх обставин діяти безсторонньо з тим, щоб забезпечити відсутність правомірних підстав у громадян підозрювати якусь упередженість. У цьому відношенні безсторонність повинна бути очевидною як під час виконання суддею судових функцій, так і інших дій.

Згідно з пунктом 2 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Поведінка судді під час здійснення правосуддя має відповідати правилам Кодексу суддівської етики, затвердженому XI з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року (у редакції, чинній на момент вчинення суддею дій) (далі Кодекс суддівської етики), яким визначено, що суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною (статті 1, 3 Кодексу суддівської етики).

Статтею 5 Кодексу суддівської етики визначено, що незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду.

Відповідно до статті 14 Кодексу суддівської етики суддя повинен уникати позапроцесуальних взаємовідносин з одним із учасників процесу або його представником у справі за відсутності інших учасників процесу.

Недотримання вказаних вимог може призвести до втрати довіри до суду іншими учасниками судового процесу.

Зазначені етичні стандарти, пов`язанні зі статусом судді, кореспондуються зі стандартами поведінки, які регламентовані Кодексом суддівської етики, затвердженим рішенням ХХ чергового з`їзду суддів України 18 вересня 2024 року.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що суддя повинен виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки суддів з метою укріплення суспільної довіри до судових органів, поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання має першочергове значення для належного виконання суддею своїх обов`язків. Спосіб дій та поведінка судді мають підтримувати впевненість суспільства в чесності та непідкупності судових органів.

Особливості посади професійного судді полягають в уособленні державної влади шляхом здійснення правосуддя на засадах верховенства права, законності та справедливості, а статус судді передбачає найвищий рівень правової свідомості та професійної відповідальності перед суспільством, що повинно стверджуватися суддями у спосіб неухильного дотримання норм законодавства під час розгляду справ з метою забезпечення права на справедливий суд та захисту прав та свобод особи.

Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України).

В судовому засіданні ОСОБА_3 на підтвердження позапроцесуального спілкування судді ОСОБА_8 з учасниками кримінального провадження надано відеозображення. Долучене відеозображення не може бути визнано судом належним доказом в контексті розгляду заяви про відвід, оскільки воно не містить підтверджених даних щодо місця, часу, обставин та учасників події, а також унеможливлює наявність, побутового або випадкового характеру зафіксованої ситуації.

Отже, заява про відвід судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000238 від 13.05.2019 року, справа № 196/57/21, провадження 1-кп/179/125/25 задоволенню не підлягає.

Крім того, заявником разом із заявою про відвід судді ОСОБА_8 у кримінальному провадження, також подано заяву про відвід прокурора ОСОБА_11 по справі № 196/57/21, провадження 1-кп/179/125/25.

Однак виходячи з положень ч. 2 ст. 81 КПК України, відвід прокурора під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює, у зв`язку з чим відсутня підстава для вирішення вказаного питання разом із заявою про відвід судді.

Керуючись ст. 81 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000238 від 13.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 296 КК України, справа № 196/57/21, провадження 1-кп/179/26/25 - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 22 липня 2025 року.

Головуюча суддя ОСОБА_1