Справа №538/951/25
Провадження по справі №1-кп/538/163/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року м.Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000062, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, є громадянином України, українець, із середньою спеціальною освітою, непрацюючий, одружений, не маючий на утриманні осіб, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

11 травня 2025 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у приміщенні майстерні власного будинку, що за адресою АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, на грунті раптово виниклик неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, реалізуючи свій протиправний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, взявши в праву руку металеве відро, яке стояло на дров`яній плиті в кімнаті майстерні, наніс ним ОСОБА_5 один удар в ділянку голови зліва, внаслідок чого останній впав на підлогу кімнати та знепритомнів.

Внаслідок своїх протиправник дій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичного експерта № 80 від 15 травня 2025 року, спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: забита рана в тім`яно-скроневій ділянці зліва, яка утворилась від не менш ніж однократної дії тупого предмету, могла утворитись в строк та за обставин, зазначених у фабулі постанови про призначення даної екепертизи, та оцінюється як така, що носить ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми протиправними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , що спричинило короткочасний розлад його здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст.125 KK України.

ІІ. Позиція обвинуваченого та потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені

інкримінованого йому правопорушення визнав, підтвердив обставини, встановлені органом досудового розслідування та пояснив, що дійсно 11 травня 2025 року близько 15.00 години в ході конфлікту спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження. В скоєному щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що дійсно в ході конфлікту з ОСОБА_4 , останній спричинив йому тілесні ушкодження, шляхом нанесення удару металевим відром в ділянку голови зліва. Потерпілий обвинуваченого вибачив, претензій матеріального характеру не має, просив суд призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Так, як обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, які викладені у обвинувальному акті від 13.05.2025, враховуючи, що прокурор, також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України та процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які в судовому засіданні не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи.

Таким чином, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, процесуальних доказів та документів, що стосуються речових доказів.

Допитавши в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , оцінивши їх показання, які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту від 13.05.2025, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали справи щодо речових доказів, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального проступку при встановлених судом обставинах, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України як протиправні дії, які виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , що спричинило короткочасний розлад його здоров`я.

ІV. Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком та наступні дані про особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку. Крім того, сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

На підставі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи активне сприяння розкриттю кримінального проступку, та те, що за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, тобто враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого та враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, незважаючи на обставину, що обтяжує покарання, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання відносно нього запобіжного заходу.

Цивільний позов в цьому кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Судові витрати в цьому кримінальному провадженню відсутні.

З цих підстав, керуючись статтями 368-371, 374, 376, 392, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази в кримінальному провадженні за № 0000062:

- металеве відро сірого кольору, яке зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області (вул. Гоголя, 19, м.Лохвиця Миргородського району Полтавської області) - повернути власнику ОСОБА_4 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_6