Справа № 738/1090/25
№ провадження 1-кп/738/111/2025
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської області в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, укладену 16 травня 2025 року між прокурором ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000112, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2025 року, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, уродженця села Вільшане Сосницького району Чернігівської області, зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_2 ,
захисникаОСОБА_5 ,
обвинуваченогоОСОБА_3 ,

встановив:

1.Хронологія судового провадження.

19 травня 2025 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000112 із угодою про визнання винуватості, укладеною 16 травня 2025 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_2

23 травня 2025 року Менський районний суд Чернігівської області постановив ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.

2.Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність постанови Корюківського районного суду Чернігівської області суду від 11 липня 2024 року, якою його визнано винуватим у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 40800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, яка набрала законної сили 23 липня 2024 року, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання вказаної постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконувати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч зазначеній постанові суду, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, продовжував керувати транспортними засобами.

Так, ОСОБА_3 28 грудня 2024 року о 19 год 01 хв в м. Корюківка по вул. Вокзальна, 42, ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, при цьому будучи позбавлений права керування транспортними засобами, повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.1 А, п.2.9 А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП. Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області суду від 20 березня 2025 року у справі №736/23/25 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами. Вказана постанова набрала законної сили 01 квітня 2025 року.

08 квітня 2025 року о 18 год 39 хв ОСОБА_3 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами строком на п`ять років, всупереч постанови Корюківського районного суду від 11 липня 2024 року, яка набрала законної сили, усвідомлюючи те, що він позбавлений права керування транспортними засобами, умисно керував транспортним засобом, а саме автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався по вул. Сіверський шлях, 130 у м. Мена Корюківського району Чернігівської області, де його було зупинено поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на підставі п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» заборонено керування транспортними засобами особам, до яких застосовано, зокрема, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Вказані діяння ОСОБА_3 свідчать про ухилення від виконання постанови суду, що є однією з форм невиконання судового рішення.

3.Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Угода про визнання винуватості, укладена 16 травня 2025 року між прокурором ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 ..

За змістом угоди: сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_3 - за частиною першою статті 382 КК України; ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення; сторони угоди визначили, що істотними обставинами кримінального провадження є те, що ОСОБА_3 під час досудового розслідування виявив щире каяття, готовність нести покарання за вчинене ним діяння, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, приймав активну участь у слідчих (розшукових) та процесуальних діях, що сприяло швидкому розслідуванню кримінального провадження, здобуттю належної сукупності доказів для доведення вини підозрюваного; обставини, які обтяжують покарання - відсутні; кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 є нетяжким злочином; потерпілі у кримінальному провадженні відсутні; сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за частиною першою статті 382 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням; в угоді зазначено, що сторони обізнані з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленими статтею 473 КПК України, та наслідками невиконання угоди.

4.Виклад позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор, обвинувачений, захисник у підготовчому судовому засіданні зазначили, що обізнані із наслідками укладення угоди, уклали угоду добровільно та без застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, просили її затвердити та ухвалити вирок, відповідно до умов угоди про визнання винуватості.

5.Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими суд керується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК.

Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов наступних висновків.

Під час судового засідання суд з`ясував, що обвинувачений розуміє права, визначені в частині четвертій статті 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, не порушують права, свободи та інтереси сторін.

Встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 382 КК України, а саме умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, яке, за приписами статті 12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень статтей 75, 76 КК України є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і таким, що не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Під час досудового розслідування, судового провадження стосовно ОСОБА_3 запобіжні заходи не застосовувались.

Суд дійшов висновку, що підстави для застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні, оскільки під час судового провадження процесуальна поведінка ОСОБА_3 була належною і під час судового провадження клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не надходили.

6.Мотиви ухвалення рішень щодо речових доказів, про відшкодування процесуальних витрат.

У даному кримінальному провадженні речові та процесуальні витрати відсутні.

У даному кримінальному провадження цивільний позов незаявлений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-374, 468, 469, 472, 473-475 КПК України, суд -

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості, укладену 16 травня 2025 року між прокурором ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000112, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2025 року, - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання три роки позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1