Справа №766/645/25
н/п 1-кп/766/3129/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002433, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон Херсонської області, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 , являючись військовозобов`язаним, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, 16.12.2023 року, будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022 року, отримавши повістку, в якій зазначено необхідність його прибуття 18.12.2023 року до пункту відправки команди, з якою він був ознайомлений, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову за мобілізацією в особливий період, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25 березня 1992 року, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543 Х-ІІ та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69-2022, 18.12.2023 року, без поважних причин, не з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , і за таких обставин ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України, ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

II. Позиція сторін судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та просив призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

ОСОБА_4 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Просив суворо його не карати.

IІІ. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений дав показання, що в кінці 2023 року, перед Новим роком, він був у військкоматі у м.Херсоні, раніше пройшов військово-лікарську комісію, яка визнала його придатним до військової служби. Йому видали повістку, в якій було зазначено дату та час коли йому необхідно було з`явитися. Проте, він мав проблеми із зубами, які необхідно було лікувати. Він написав заяву про відстрочку від призову, але йому було відмолено у відстрочці. За повісткою він не з`явився. В подальшому до РТЦК та СП також не звертався щодо призову для проходження військові служби, оскільки вважає, що за станом здоров`я не може її проходити. Додатково зазначив, що військову службу в резерві не проходив.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 прокурором надано наступні докази:

-показання свідка ОСОБА_5 , відповідно до яких, він є старшим офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказав, що займається оформленням документів, підготовкою наказів щодо призову військовозобов`язаних. Зазначив, що в разі, якщо військовозобов`язаний визнаний військово-лікарською комісією придатним до військової служби, за відсутності підстав для відстрочки, йому виписується бойова повістка, в якій зазначається час та місце прибуття військовозобов`язаного для його відправки до військової частини. Обвинуваченого він не пам`ятає, оскільки через них проходить багато людей;

-показання свідка ОСОБА_6 , офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , який дав аналогічні показання, зокрема, що обвинуваченого він не пам`ятає, пояснив послідовність дій при призові за мобілізацією;

-паспорт громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданого Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-військовий квиток серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-картку обліку військовозобов`язаного на обвинуваченого, відповідно до якої, ОСОБА_4 проходив строкову військову службу, має військово-облікову спеціальність та військове звання, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 , відповідно до якої 04.05.2023 року обвинувачений пройшов обстеження та медичний огляд і визнаний придатним для проходження військової служби;

-наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за №276 від 15.12.2023 року «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації», відповідно до якого, призвано для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаних, зокрема ОСОБА_4 , для направлення 18.12.2023 року до військової частини НОМЕР_4 . Визначено, що шикування команди для інструктажу і відправки здійснюється на плацу в ІНФОРМАЦІЯ_5 07.00 год. 18.12.2023 року;

-розписка від 16.12.2023 року відповідно до якої ОСОБА_4 отримав повістку про виклик на 18.12.2023 року, що підтверджується його підписом;

-поіменний список військовозобов`язаних визначених у наказі за №276 від 15.12.2023 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомість про інструктаж військовозобов`язаних, відповідно до яких, обвинувачений 18.12.2023 року до місця збору не з`явився;

-довідки КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.Афанасія і Ольги Тропіних» Херсонської міської ради Херсонської міської ради, за №01/7-2769-3 від 28.06.2024 року, КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.О.С. Лучанського» Херсонської міської ради, за №01-09/1227 від 27.06.2024 року, КНП «Херсонської обласної клінічної лікарні» Херсонської обласної ради за №1214/01-09 від 28.06.2024 року, з яких вбачається, що обвинувачений до медичних закладів з 16.12.2024 року по день надання довідок за медичною допомогою не звертався, на лікуванні не перебував;

Обвинувачений надав суду як письмові докази:

-направлення ОСОБА_4 на дообстеження на захворювання, що передаються статевим шляхом від 08.05.2023 року;

-довідку лікаря-стоматолога, про те, що в період 10.12.2023 року по 25.12.2023 року обвинувачений амбулаторно проходив лікування та протезування зубів;

ІV. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

Аналізуючи вказані докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що надані прокурором докази є належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України та достовірні.

Суд кладе в основу свого висновку про винуватість ОСОБА_4 показання самого обвинуваченого, відомості з його картки обстеження та медичного огляду, а також розписку обвинуваченого про отримання повістки. Такі докази прямо доводять винуватість обвинуваченого в ухиленні від призову за мобілізацією. Інші докази сторони обвинувачення, зокрема і показання свідків, вказують на дотримання процедури призову обвинуваченого за мобілізацією та відсутність у нього поважних причин неявки до РТЦК та СП.

Суд відхиляє надані обвинуваченим направлення на дообстеження та довідку лікаря-стоматолога, оскільки вказані письмові документи не підтверджують поважність неприбуття обвинуваченого до місця збору 18.12.2023 року.

Зі змісту статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни (військовозобов`язані та резервісти) зобов`язані з`явитися на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях (п. 1 ч. 3 цієї статті). У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (абз. 3 ч. 3 цієї статті).

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка) (абз. 7 ч. 3 цієї статті).

Вказаних обставин судом не встановлено, обвинувачений на них в судовому засіданні не посилався.

З огляду на висновок ВЛК, яким обвинуваченого визнано придатним для проходження військової служби, довідки медичних закладів, доводи обвинуваченого, що він не з`явився за повісткою за станом здоров`я та з цих причин не може проходити військову службу, суд визнає безпідставними.

Зі змісту ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25 березня 1992 року вбачається, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Як встановлено судом, обвинувачений є громадянином України, військовозобов`язаним, в установленому законом порядку на період мобілізації не заброньований.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, на території України було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, а отже, протиправні дії ОСОБА_4 вчинені в особливий період.

Сукупність досліджених судом достовірних доказів у своєму взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, і він винний у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Разом з цим, відповідно до обвинувального акта, дії обвинуваченого додатково кваліфіковано за ознакою «на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період».

Відповідно до ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період та військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період є різними видами військової служби.

Частина 9 статті 1 вказаного Закону поділяє громадян України на категорії щодо їх військового обов`язку. Так, військовозобов`язані це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. Резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

В судовому засіданні не встановлено, що перед отриманням повістки ОСОБА_4 проходив службу у військовому резерві Збройних Сил України, а отже, він є військовозобов`язаним.

Посилання прокурора на лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за №10/11466 від 05.12.2024 року не може бути прийнятий до уваги, оскільки постанова Кабінету Міністрів України №607 від 12.11.2014 року «Про затвердження структури військового резерву людських ресурсів», на яку йде посилання у листі, не є релевантною, оскільки втратила чинність. Крім того, поняття «військовий резерв людських ресурсів» не є тотожним поняттю резервіст, зміст якого розкрито в Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу України».

За вказаних обставин, суд виключає з обвинувачення кваліфікуючу ознаку ст.336 КК України - «на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період».

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставин, які відповідно до ст.66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

VІ. Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, особу винного, який на обліку лікаря нарколога, психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання та приходить до висновку, що йому має бути призначено покарання в мінімальних межах санкції ст.336 КК України, в умовах ізоляції від суспільства. З огляду, що обвинувачений хоча і визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, проте, незважаючи на факт продовження збройної агресії російської федерації проти України, не дав критичної оцінки своїм діям, суд дійшов висновку, що його виправлення без відбування покарання неможливе. На думку суду, визначений розмір покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

VІІ. Інших питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1