Справа № 199/9484/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання начальника Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000587, розпочатого за ознаками складу злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 06 липня 2025 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України. В обґрунтування поданого клопотання послався на те, що 05 липня 2025 року приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої спільно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 на підставі раптово виниклих неприязних стосунків виник словесний конфлікт, який в ході бесіди було врегульовано. Після цього, близько 10 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 попрямували до додому за адресами свого мешкання. 05 липня 2025 року біля 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою продовження конфлікту прийшов за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та в ході сварки, яка раптово виникла з ОСОБА_5 , наніс потерпілому неодноразові удари кулаком правої руки в область тулубу та голови, після чого наніс держаком лопати не менше одного удару в ліву область голови, в результаті чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, переламу тім`яної кістки ліворуч, пневмоцефалії (тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння). Відомості за вищевказаною подією злочину внесені до ЄРДР за №0000587 із кваліфікацією за ст.121 ч.1 КК України, а розслідування кримінального правопорушення здійснюється ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08 липня 2025 року до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою його фактичного постійного місця проживання: АДРЕСА_2 до 08 вересня 2025 року включно. За викладених обставин, посилаючись на продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а також на необхідність вчинення ще низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій для завершення досудового розслідування, прокурор просив задовольнити подане клопотання.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому, та продовжити строк запобіжного заходу, що обраний підозрюваному у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив змінити спосіб виконання запобіжного заходу з цілодобового та нічний домашній арешт з тих підстав, що ризики, заявлені прокурором, не підтверджені, а підозрюваний має працювати в денний час доби, протягом двох місяців досудового розслідування підозрюваним не порушено запобіжний захід та покладені на нього обов`язки.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, за змістом ст.ст.131, 132, 176, 181, 196 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належать запобіжні заходи, різновидом яких, в свою чергу, є домашній арешт, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, застосовується під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом ст.177 ч.2, ст.194 ч.1 КПК України підставами для застосування запобіжного заходу є: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор. Крім того, підчас розгляду клопотання слідчий суддя також зобов`язаний встановити недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Частиною 6 ст.181 КПК України визначено, що у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

В свою чергу, ч.1 ст.199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Нормою ст.199 ч.3 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 5 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні підтверджено, що з 06 липня 2025 року СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000587 із кваліфікацією за ст.121 ч.1 КК України. 06 липня 2025 року повідомлено про підозру у вчинені даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано до нього на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08 липня 2025 року запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою його фактичного постійного місця проживання: АДРЕСА_2 , до 08 вересня 2025 року включно. Крім того, на підозрюваного покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого/прокурора із встановленою останніми періодичністю; не змінювати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду; не спілкуватись зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю на весь час домашнього арешту. Відповідно до заяви підозрюваного, яка долучена до матеріалів кримінального провадження, у зв`язку з евакуацією з Донецької області ОСОБА_4 змінив місце проживання з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 .

Постановою керівника Покровської окружної прокуратури від 16 серпня 2025 року продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000587 до трьох місяців, тобто до 06 жовтня 2025 року. У цій же постанові наведено і перелік необхідних слідчих (розшукових) дій та процесуальних, які потрібно провести/вчинити в рамках кримінального провадження для його належного завершення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального кримінально караного правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме копіями протоколів: огляду місця події від 05.07.2025; допиту свідка ОСОБА_7 від 06.07.2025 року; проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 від 06.07.2025; допиту свідка ОСОБА_8 від 06.07.2025 року; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.07.2025 року; допиту свідка ОСОБА_6 від 06.07.2025 року; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.07.2025 року; допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який надав правдиві покази від 06.07.2025 року; проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 , а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

Також на думку суду ризики передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який існував на момент обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, знайшов своє підтвердження в ході розгляду даного клопотання, а також є такими, що не зменшились з плином часу та є актуальними і наразі. Зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення і особу підозрюваного, який, розуміючи тяжкість підозри та покарання, яке йому загрожує за інкримінованим злочином, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, залишивши місце свого проживання з метою уникнення покарання.

Визнаючи доведеними заявлені слідчим вищевказані ризики, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п.36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, дані про особу підозрюваного, стадію досудового розслідування у кримінальному провадженні, у якому на теперішній час не проведено всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, триває збір доказів, свідчать про продовження існування ризиків, задля попередження реалізації яких підозрюваному ухвалою слідчого судді і обирався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням певних обов`язків, а також з огляду на неможливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії застосованого до підозрюваного запобіжного заходу суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог клопотання, а отже і про необхідність його задоволення, однак частково. Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 є інвалідом ІІІ групи, має намір працевлаштуватись і вчиняє для цього реальні активні дії), отримувати дохід, що підтверджується письмовими документами, не заперечувалось стороною обвинувачення, повністю виконує обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді від 08 липня 2025 року, жодного разу не порушував умов домашнього арешту, а тому на думку суду нічний домашній арешт зможе запобігти ризикам, котрі визначенні в ухвалі про обрання домашнього арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.181, 184, 186, 193 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000587, розпочатого за ознаками складу злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований до нього на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08 липня 2025 року строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин щоденно за адресою фактичного постійного місця проживання підозрюваного ( АДРЕСА_3 ) в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000587, тобто до 06 жовтня 2025 року включно.

Залишити без змін на строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту покладені на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08 липня 2025 року наступні обов`язки:

?прибувати до слідчого/прокурора із встановленою останніми періодичністю;

?не змінювати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

?не спілкуватись зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

?носити електронний засіб контролю на весь час домашнього арешту.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Копію ухвали направити прокурору та відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного для організації контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним вимог даної ухвали.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1