Справа № 386/1326/24
Провадження № 1-кс/386/169/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні

07 травня 2025 року селище Голованівськ

Слідчий суддя

Голованівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання, прокурора Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про арешт майна, в кримінальному провадженні №0000509 від 14.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання надійшло до суду 06.05. 2024 року о 10 год. 57 хв.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах

В С Т А Н О В И В:

Прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні №0000509 від 14.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування внесеного клопотання вказав, що СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове слідство по кримінальному провадженні № 0000509 від 14.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Голованівською окружною прокуратурою Кіровоградської області.

Прокурор звернувся із клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 42646,78 грн., які перебувають банківській платіжній картці № НОМЕР_1 , яка видана до поточного рахунку № НОМЕР_2 , що відкритий на ім`я ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ЮНЕКС БАНК» (АТ «ЮНЕКС БАНК»), , юридична адреса : 03040, Україна, м. Київ, вул. Васильківська, 14, мотивуючи тим, що 13.09.2023 року до Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те , що 12.09.2023 року близько 16:15 годин невідома особа зателефонувала з № НОМЕР_4 представилася працівником Ощадбанку до потерпілого, який самостійно надав свої персональні дані своєї картки Ощадбанк № НОМЕР_5 , внаслідок чого двома платежами з використанням електронно обчислювальної техніки було знято кошти на невідомий рахунок на загальну суму 40500 гривень.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 здійснив переказ грошових коштів на суму 40500,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 невідомої особи, який відкрито в АТ «ЮНЕКС БАНК».

При цьому досудовим розслідуванням встановлено, що що платіжна картка № НОМЕР_1 , на яку потерпілим було перераховано кошти видана до поточного рахунку № НОМЕР_2 , який відкрито в АТ «ЮНЕКС БАНК», що належить фізичній особі ОСОБА_4 , що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 .

Також в ході досудового розслідування підтверджено факт надходження коштів 12.09.2023 року о 16:22 год. двома платежами на суму 29 000,00 грн. та 11 500,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 АТ «ЮНЕКС БАНК» ОСОБА_4 з картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_5 .

Таким чином, прокурор вважає, що арешт на грошові кошти по вищевказаному банківському рахунку є заходом забезпечення кримінального провадження, який виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, окрім цього, враховуючи вище зазначене, існують реальні ризики подальшого зняття або пересилання на інші банківські рахунки грошових коштів потерпілої.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій клопотання підтримує та просить задовольнити.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах доданих до клопотання на 114 аркушах, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Клопотання складено належною на те особою - прокурором на підставі внесеного до ЄРДР даних про кримінальне правопорушення, тобто на законних підставах.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове слідство по кримінальному провадженні № 0000509 від 14.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі того, 13.09.2023 року до Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 12.09.2023 року близько 16:15 годин невідома особа зателефонувала з № НОМЕР_4 представилася працівником Ощадбанку до потерпілого, який самостійно надав свої персональні дані своєї картки Ощадбанк № НОМЕР_5 , внаслідок чого двома платежами з використанням електронно обчислювальної техніки було знято кошти на невідомий рахунок на загальну суму 40500 гривень.

Крім того, встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 здійснив переказ грошових коштів на суму 40500,00 грн. на банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 невідомої особи, який відкрито в АТ «ЮНЕКС БАНК».

При цьому досудовим розслідуванням встановлено, що банківська платіжна картка № НОМЕР_1 , на яку потерпілим було перераховано кошти видана до поточного рахунку № НОМЕР_2 , який відкрито в АТ «ЮНЕКС БАНК», що належить фізичній особі ОСОБА_4 , що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 .

Також в ході досудового розслідування проведеними виїмками документів в АТ «ЮНЕКС БАНК» підтверджено факт надходження коштів 12.09.2023 року о 16:22 год. двома платежами на суму 29 000,00 грн. та 11 500,00 грн. на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 АТ «ЮНЕКС БАНК» ОСОБА_4 з картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_5 .

Враховуючи зазначені вище обставини, на переконання слідчого судді, наразі наявні підстави для накладення арешту на грошові кошти в сумі 42646,78 грн., які знаходяться на банківській платіжній картці № НОМЕР_1 , яка видана до поточного рахунку № НОМЕР_2 , що відкритий на ім`я ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ЮНЕКС БАНК» (АТ «ЮНЕКС БАНК»), , юридична адреса : 03040, Україна, м. Київ, вул. Васильківська, 14 , з метою збереження речових доказів, оскільки вказані активи могли бути набуті кримінально протиправним шляхом та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а їх походження підлягає ретельній перевірці під час досудового розслідування.

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено, що зазначене майно, відповідно до положень ст. 170 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, постановою слідчого від 23.04.2025 року визнані речовим доказом, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки могли бути набуті кримінально протиправним шляхом та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000509 від 14 вересня 2023 року.

При вирішенні клопотання прокурора, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які можливо були засобами вчинення злочинів, та відповідно залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 190 КК України), за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні на початковій стадії досудового розслідування.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього, або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Голованівської окружної прокуратури Кіровограждської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000509, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт, шляхом тимчасового позбавлення власника (володільця) права на відчуження, розпорядження та користування на грошові кошти в сумі 42646,78 грн., які знаходяться на банківській платіжній картці № НОМЕР_1 , яка видана до поточного рахунку № НОМЕР_2 , який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ЮНЕКС БАНК» (АТ «ЮНЕКС БАНК»), , юридична адреса : 03040, Україна, м. Київ, вул. Васильківська, 14.

Ухвала підлягає негайному виконанню .

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1