Провадження № 1-кс/947/7243/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000184 від 03.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Слідчими слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 03.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 249, ч. 2 ст. 209 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Спеціалізованою екологічною прокуратурою (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Одеській області, зловживаючи службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди, виконують неправомірні дії з організації незаконного промислового вилову риби та раків на території Одеського району Одеської області на річках Дністер та Глубокий Турунчук.

Зазначені неправомірні дії полягають у незаконному вилучені водних біоресурсів у заборонений законом спосіб у особливо великих обсягах та подальший їх збут підконтрольним особам, чим державним інтересам спричиняються тяжкі наслідки.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що службові особи Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Одеській області здійснюють патрулювання річок Дністер та ГлубокийТурунчук на службовому катері, де здійснюють вилучення риби та раків у заборонений законом спосіб у особливо великих обсягах.

Крім того 28.03.2025 проведено санкціоновані обшуки в ході яких виявлено та вилучено речі та документи, що мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

За результатами проведення санкціонованих обшуків та негласних слідчих (розшукових) дій, 28.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 209 КК України, після чого останніх було затримано в порядку ст. 615 КПК України.

В ході проведення досудового розслідування, 16.05.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 15.05.2025 під час санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_8 торгової марки «XiaomiRedmi»моделі 23117RA68Gз IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером телефону НОМЕР_3 .

17.05.2025 вищевказане майно визнано речовими доказом у кримінальному провадженні.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що накладення арешту на вилучені речі є необхідним, з метою подальшого його детального огляду та встановлення доказів причетності ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 до організації незаконного промислового вилову риби та раків на території Одеського району Одеської області на річках Дністер, Глубокий Турунчук та Дністровський лиман та обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Підставою арешту є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та незастосування заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення, псування, відчуження майна.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

У матеріалах клопотання наявна заява слідчого про розгляд поданого ним клопотання за його відсутності, в якій він зазначив, що клопотання підтримує ат просить задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду вказаного клопотання про арешт майна, що підтверджується наявною в матеріалах клопотання довідкою.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних зроблених висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 209 КК України.

Слідчий суддя враховує доводи слідчого у клопотанні та приходить до переконання з приводу того, що вилучений мобільний телефон ОСОБА_8 може містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій, у тому числі й зв`язків власника таких технічного пристрою з іншими, ймовірно причетними до вчинення кримінального правопорушення, особами.

Крім того, відносно вилученого майна слідчий суддя приходить до переконання, що вочевидь наразі існує необхідність в його додатковому дослідженні. Результати проведення огляду таких технічного пристрою можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати робочу наразі версію сторони обвинувачення.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 17.05.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Таким чином на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, вилучене вилучене 16.05.2025 підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 15.05.2025 під час санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон ОСОБА_8 торгової марки «XiaomiRedmi»моделі 23117RA68Gз IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером телефону НОМЕР_3 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1