Провадження № 1-кс/344/4578/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Алавіт Плюс» про часткове скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И Л А:

23 червня 2025 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Алавіт Плюс» звернувся до суду з клопотанням про часткове скасування арешту майна

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що 16 липня 2024 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області накладено арешти з метою збереження речових доказів на об`єкт нерухомості - дитяче кафе, нежитлову будівлю загальною площею 282,4 кв. м по вул. Бельведерська, 21 А в м. Івано-Франківськ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка належить на праві власності юридичній особі - Товариству з обмеженою відповідальністю «Алавіт Плюс» (код за даним ЄДРЮОФОПГФ 45013423).

Заявник вказує, що на сьогодні виникла необхідність часткового скасування арешту в частині права Товариства (власника) користуватись власним майном.

Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області встановлено, що будівля кафе частково розібрана з однієї сторони. Це дає можливість різним особам проникати в середину приміщення, займатись невідомо чим та засмічувати його. Власником неодноразово встановлювалась присутність в кафе осіб без постійного місця проживання, також неповнолітніх осіб, які розпивали там різного роду напої, залишаючи сміття в середині кафе. Дії сторонніх осіб призвели до погіршення стану кафе та прибудинкової території. Сміття в середині кафе, залишене сторонніми особами, призвело до поширення в приміщенні комах та гризунів, які є рознощиками інфекційних хвороб. Поряд знаходиться багатоквартирний будинок, його мешканці, в тому числі і діти, гуляють повз кафе і можуть заподіяти собі шкоду, адже на території знаходиться розбите скло, арматура, кабеля, тощо. Саме з метою приведення кафе в належний стан, а саме: прибирання (облагородження) навколишньої території, з метою проведення дезінсекції та дератизації, а відповідно забезпечення благополуччя мешканців навколишнього району, заявник просить відновити право користування кафе. Адже для проведення наведених вище дій потрібно залучати підрядні організації та укладати відповідні договори.

Дитяче кафе визнано речовим доказом в межах кримінального провадження №0000291 від 24.01.2023 року, яке стосується кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 197-1 Кримінального кодексу України, санкції за які не передбачають конфіскації майна, відшкодування шкоди, спеціальної конфіскації тощо. А відтак часткове скасування арешту на майно не вплине на стан кримінального провадження та можливості проведення всіх необхідних слідчих дій.

За таких обставин заявник просить частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого суду Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 липня 2025 року по справі № 344/12645/24 на майно дитяче кафе, нежитлову будівлю, загальною площею 282.4 кв.м по вул. Бельведерська, 21а в м. Івано-Франківськ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка належить на праві приватної власності юридичній особі - Товариству з обмеженою відповідальністю « Алавіт Плюс» ( код за даними ЄДРЮОФОПГФ 45013423) в частині права користування власником згаданим майном (а.с.1-5).

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 23 червня 2025 року дану справу передано слідчому судді ОСОБА_1 (а.с.24).

Представник заявника адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала вимоги клопотання на підставах, викладених у клопотанні, просила клопотання про часткове скасування арешту майна задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечував проти скасування арешту, пояснив, що проведення дезінсекції та дератизації, прибирання території заявник може проводити навіть за наявності арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000291 від 23 листопада 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.2 ст.190, ч.3 ст.197-1 Кримінального кодексу України.

16 липня 2024 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області накладено арешт з метою збереження речових доказів на об`єкт нерухомості - дитяче кафе, нежитлову будівлю загальною площею 282,4 кв.м по вул. Бельведерська, 21 А в м. Івано-Франківськ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка належить третій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю «Алавіт Плюс» (а.с.6-8).

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, дитяче кафе, нежитлову будівлю загальною площею 282,4 кв.м по вул. Бельведерська, 21 А в м. Івано-Франківськ на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Алавіт Плюс» (а.с.9).

Заявником до матеріалів справи долучено фото з місця розташування кафе (а.с.10-16).

19 червня 2025 року складено Акт № 1 обстеження дитячого кафе, нежитлові будівля № 21а по вул. Бельведерська в м. Івано-Франківськ (а.с.17-18).

12 березня 2025 року слідчим слідчого відділу провадженні Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 винесена постанова про призначення комплексної будівельно-технічної та земельно-оціночної експертизи (а.с.26-27).

18 липня 2023року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0123, належну третій особі Товариству з обмеженою відповідальністю «Алавіт Плюс», код ЄДРПОУ 45013423, м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 21А, в частині заборони розпорядження вказаною земельною ділянкою (відчуження, зміни поворотних точок координат прив`язки земельної ділянки, виділення, поділу, об`єднання, зміни її цільового призначення, передачі в заставу, тощо) (а.с.28-29).

Відповідно до частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина друга статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина четверта статті 170 Кримінального процесуального кодексу України зазначає, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Як визначено у частині одинадцятій статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), пункт 57, та «East West Alliance Limited», пункт 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, пункт 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Заявником у судовому засіданні не доведено, що арешт накладено необґрунтовано та що у подальшому арешті відпала потреба, а також на даному етапі слідчим суддею не встановлено даних, які б не виправдовували на теперішній час втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

Слідчий суддя враховує те, що 12 березня 2025 року слідчим слідчого відділу провадженні Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 винесена постанова про призначення комплексної будівельно-технічної та земельно-оціночної експертизи, на вирішення якої поставлені питання у тому числі щодо споруди по вул. Бельведерська, 21 А в м. Івано-Франківську, яка на час вирішення даної справи не завершена.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні й не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження, арешт майна у даному кримінальному провадженню є необхідним для забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, тобто для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя зауважує, що в рамках кримінального провадження арешт майна здійснено саме з метою забезпечення можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка слідчим суддею не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відтак, враховуючи вищенаведене та те, що заявником не доведено обставин, що арешт накладено необґрунтовано та/або у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, слідчий суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні поданого клопотання про скасування арешту майна у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 174, 309, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Алавіт Плюс» про часткове скасування арешту майна відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 27 червня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1