1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6892/25 1-кп/335/782/2025
01 серпня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
18 лютого 2025 року, приблизно o 11 годині 35 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «BMW 528X1», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Перемоги зі сторони вул. Сталеварів в напрямку вул. Нижньодніпровської в м. Запоріжжі. При цьому швидкість руху керованого ОСОБА_6 автомобіля складала 156,2 ? 170,16 км/год, що перевищує максимально дозволену на даній ділянці дороги швидкість руху в населеному пункті - 50 км/год.
В цей час, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «HYUNDAI GETZ», р.н. НОМЕР_2 , здійснювала рух по проїзній частині вул. Михайла Гончаренка зі сторони вул. Патріотичної в напрямку вул. Перемоги в м. Запоріжжі.
На регульованому світлофором перехресті вул. Михайла Гончаренка та вул. Перемоги в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_4 , на зелений для себе сигнал світлофора, почала виїзд на зазначене перехрестя з метою подальшого здійснення маневру повороту ліворуч.
Під час руху по зазначеній проїзній частині, водій ОСОБА_6 , наближаючись до вищевказаного регульованого світлофором перехрестя, маючи об`єктивну можливість виявити увімкнений йому червоний сигнал світлофора, діючи зі злочинною недбалістю, порушуючи вимоги пп. 8.7.3 е), 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, відповідно до яких:
-п. 8.7.3 «Сигнали світлофора мають такі значення:
е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»;
-п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;
-п. 12.9 «Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил», не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу перед світлофором, виїхав на червоний сигнал світлофора на зазначене перехрестя, внаслідок чого відбулося зіткнення передньої габаритної частини автомобіля «BMW 528X1», р.н. НОМЕР_1 , та лівої бокової передньої частини автомобіля «HYUNDAI GETZ», р.н. НОМЕР_2 .
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 8.7.3 е) Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження: закритий уламковий перелом діафіза (тіла) дистального відділу лівої ліктьової кістки з незначним зміщенням, закритий перелом основи зі зміщенням V п`ясної кістки та закритий перелом проксимального метафіза без зміщення основної фаланги IV пальця лівої кисті, що кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, забої м`яких тканин голови, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В підготовчому засіданні судом поставлено на обговорення заява потерпілої про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням та заява обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.
В підготовчому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала заяву про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням. При цьому потерпіла підтвердила, що вона згодна на закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого, будь-яких претензій до останнього вона не має, оскільки їй відшкодовано моральну шкоду в повному обсязі, а також просила скасувати арешт з транспортного засобу «HYUNDAI GETZ», р.н. НОМЕР_2 .
В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали заяву та просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 зв`язку з примиренням винного з потерпілою на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження.
Заслухавши заяви потерпілої, обвинуваченого, пояснення учасників судового провадження щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, дослідивши заяви, а також матеріали, долучені прокурором до кримінального провадження, в тому числі й відомості, що стосуються особи обвинуваченого, а також докази на підтвердження процесуальних витрат та такі, що стосуються речових доказів у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що заяви підлягають задоволенню на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
У даному кримінальному провадженні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є злочином з необережною формою вини.
У судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_6 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що останній проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.02.2025 № 1189, виданий Комунальним некомерційним підприємством «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, свідчить про те, що ОСОБА_6 на момент проведення огляду 18.02.2025 о 13:55 не перебував у будь-якому стані сп`яніння.
Також суд приймає до уваги й те, що ОСОБА_6 раніше несудимий, за даними наявної документації під наглядом лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався, що свідчить про його осудність, а також на те, що потерпіла у судовому засіданні підтвердила, що вони з обвинуваченим дійсно примирилися, жодного неправомірного впливу ні на обвинуваченого, ні на потерпілу здійснено не було.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він своїми необережними діями, які виразилися у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вказане діяння кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. ст. 12, 25 КК України відноситься до нетяжкого злочину з необережною формою вини і не є корупційним, свою провину обвинувачений повністю визнав, відшкодував заподіяні потерпілій моральні збитки та примирився з нею, що підтверджено письмовою заявою потерпілою, при цьому, під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, внаслідок чого у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням - за ст. 46 КК України, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 КПК України.
При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.
За таких обставин кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинуваченого - звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.
Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), Кримінальний процесуальний кодекс України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Разом з цим, як встановлено судом, у ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим суддею були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.
Вказані арешти підлягають скасуванню, відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, оскільки у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у даному кримінальному проваджені не застосовано. Цивільний позов потерпілою не заявлено.
Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 174, 284, 286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд,-
Заяву потерпілої ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України - задовольнити.
Заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження відносно нього за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України задовольнити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням його з потерпілою.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2025 року на автомобіль «BMW 528ХI», р.н. НОМЕР_1 скасувати.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2025 на автомобіль «Hyundai Getz», р.н. НОМЕР_2 - скасувати.
-автомобіль «BMW 528ХI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та зберігається на території майданчика тимчасового утримання автотранспорту ГУНП в Запорізькій області, повернути останньому як власнику, автомобіль «Hyundai Getz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 - залишити останній, DVD-R диски із відеозаписами обставин дорожньо-транспортної пригоди від 18.02.2025 року залишити в матеріалах провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1