УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах громадянки ПП «Вирій», про скасування арешту, в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 13.07.2023 року, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що 08.11.2023 р. слідчим суддею Солом`янського району м. Києва у відкритому судовому засіданні по справі № 760/22922/23 за наслідками розгляду клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна ПП «ВИРІЙ» в кримінальному провадженні №0000005 від 13.07.2023 р. було прийнято ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна, а саме: Z-звіт, Х-звіт ПП «Вирій» за 29.09.2023; Х-звіт ПП «Вирій» за 28.09.2023 (час 11:52:27); щодо залишків палива у наявних резервуарах, залишки палива, які передано на відповідальне зберігання представнику АЗС ПП «Вирій», бензин А-95-4054,37 літри; А-92 - 2230,16 літри; ДП - 6023,57 літри, а також зразки бензину А-95 у трьох окремих ємностях по 1 л. кожна; зразки бензину А-92 у трьох окремих ємностях по 1 л кожна; зразки ДП (дизельне пальне) три окремі ємності по 1 л. кожна, які скеровано для проведення судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів в рамках кримінального провадження № 0000005 від 13.07.2023 p.

Тією ж ухвалою від 08.11.2023 р. Солом`янським районним судом м. Києва зобов`язано детективів Територіального управління БЕБ у Київській області на розгляді яких перебувають матеріали кримінального провадження № 0000005 від 13.07.2023 повернути ПП «Вирій» (код ЄДРПОУ - 19424369) вилучене майно, а саме: Z-звіт, Х-звіт ПП «Вирій» за 29.09.2023; Х-звіт ПП «Вирій» за 28.09.2023 (час 11:52:27); щодо залишків палива у наявних резервуарах, залишки палива, які передано на відповідальне зберігання представнику АЗС ПП «Вирій», бензин А-95-4054,37 літри; А-92 - 2230,16 літри; ДП - 6023,57 літри, а також зразки бензину А-95 у трьох окремих ємностях по 1 л. кожна; зразки бензину А-92 у трьох окремих ємностях по 1 л кожна; зразки ДП (дизельне пальне) три окремі ємності по 1 л. кожна, які скеровано для проведення судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів.

Не погоджуючись із вказаною вище ухвалою прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 подано до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

19.12.2023 р. Київським апеляційним судом було постановлену ухвалу, якою задоволено апеляційну скаргу прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 та накладено арешт, із забороною користування, відчуження та розпорядження, на майно, вилучене, в ході обшуку проведеного 28.09.2023 на земельній ділянці з кадастровим номером :03:002:0058, що на праві власності належить ПП «Вирій» та на якій знаходиться одна із належних вказаному підприємству АЗС за адресою: Київська область, Фастівський район, Малоснітинська сільська рада, кільцева дорога, м. Фастів, 63 км+300 м буд. 2, власником якої є ПП «Вирій», а саме: Z-звіт, Х-звіт ПП «Вирій» за 29.09.2023; Х- звіт ПП «Вирій» за 28.09.2023 (час 11:52:27); щодо залишків палива у наявних резервуарах, залишки палива, які передано на відповідальне зберігання представнику АЗС ПП «Вирій», бензин А-95 4054,37 літри; А-92 - 2230,16 літри; ДП 6023,57 літри, а також зразки бензину А-95 у трьох окремих ємностях по 1 л. кожна; зразки бензину А-92 у трьох окремих ємностях по 1 л. кожна; зразки ДП (дизельне пальне) три окремі ємності по 1 л. кожна, які скеровано для проведення судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів.

Автор клопотання вважає, що арешт накладений на вище зазначене майно ПП «ВИРІЙ» підлягає скасуванню.

У судове засідання представник володільця майна ПП «Вирій» - адвокат ОСОБА_3 та представник Територіального управління БЕБ у Київській області не з`явились, будучи належним чином повідомленою про дату, місце та час судового засідання, причини своєї неявки суду не повідомила.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд клопотання у відсутність представника органу досудового розслідування та представника володільця майна.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що 08.11.2023 р. слідчим суддею Солом`янського району м. Києва у відкритому судовому засіданні по справі № 760/22922/23 за наслідками розгляду клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна ПП «ВИРІЙ» в кримінальному провадженні №0000005 від 13.07.2023 р. було прийнято ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна, а саме: Z-звіт, Х-звіт ПП «Вирій» за 29.09.2023; Х-звіт ПП «Вирій» за 28.09.2023 (час 11:52:27); щодо залишків палива у наявних резервуарах, залишки палива, які передано на відповідальне зберігання представнику АЗС ПП «Вирій», бензин А-95-4054,37 літри; А-92 - 2230,16 літри; ДП - 6023,57 літри, а також зразки бензину А-95 у трьох окремих ємностях по 1 л. кожна; зразки бензину А-92 у трьох окремих ємностях по 1 л кожна; зразки ДП (дизельне пальне) три окремі ємності по 1 л. кожна, які скеровано для проведення судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів в рамках кримінального провадження № 0000005 від 13.07.2023 p.

Крім того, ухвалою від 08.11.2023 р. Солом`янським районним судом м. Києва зобов`язано детективів Територіального управління БЕБ у Київській області на розгляді яких перебувають матеріали кримінального провадження № 0000005 від 13.07.2023 повернути ПП «Вирій» (код ЄДРПОУ - 19424369) вилучене майно, а саме: Z-звіт, Х-звіт ПП «Вирій» за 29.09.2023; Х-звіт ПП «Вирій» за 28.09.2023 (час 11:52:27); щодо залишків палива у наявних резервуарах, залишки палива, які передано на відповідальне зберігання представнику АЗС ПП «Вирій», бензин А-95-4054,37 літри; А-92 - 2230,16 літри; ДП - 6023,57 літри, а також зразки бензину А-95 у трьох окремих ємностях по 1 л. кожна; зразки бензину А-92 у трьох окремих ємностях по 1 л кожна; зразки ДП (дизельне пальне) три окремі ємності по 1 л. кожна, які скеровано для проведення судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів.

19.12.2023 р. Київським апеляційним судом було постановлену ухвалу, якою задоволено апеляційну скаргу прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 та накладено арешт, із забороною користування, відчуження та розпорядження, на майно, вилучене, в ході обшуку проведеного 28.09.2023 на земельній ділянці з кадастровим номером :03:002:0058, що на праві власності належить ПП «Вирій» та на якій знаходиться одна із належних вказаному підприємству АЗС за адресою: Київська область, Фастівський район, Малоснітинська сільська рада, кільцева дорога, м. Фастів, 63 км+300 м буд. 2, власником якої є ПП «Вирій», а саме: Z-звіт, Х-звіт ПП «Вирій» за 29.09.2023; Х- звіт ПП «Вирій» за 28.09.2023 (час 11:52:27); щодо залишків палива у наявних резервуарах, залишки палива, які передано на відповідальне зберігання представнику АЗС ПП «Вирій», бензин А-95 4054,37 літри; А-92 - 2230,16 літри; ДП 6023,57 літри, а також зразки бензину А-95 у трьох окремих ємностях по 1 л. кожна; зразки бензину А-92 у трьох окремих ємностях по 1 л. кожна; зразки ДП (дизельне пальне) три окремі ємності по 1 л. кожна, які скеровано для проведення судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів.

Слідчий суддя вважав, що вказане в клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та може бути використане як доказ в кримінальному провадження, тому вбачав наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення за результатами розгляду клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, слідчий суддя, дотримався вказаних вище вимог законодавства, встановивши належні правові підстави, передбачені частин 1, 2, 3 статті 170 КПК України для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим статті 98 КПК України.

Наведене свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи вказані обставини та проаналізувавши зазначені в ухвалі слідчого судді від 14.02.2024 року правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що арешт на вказане вище майно був накладений обґрунтовано та в жодному разі не призвів до надмірного обмеження прав власника, а також в повній мірі відповідав принципам пропорційності, «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства і основними правами людини, відповідно до практики ЄСПЛ.

Крім того, представником володільця майна не доведено, що подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, а також, що арешт був накладений необґрунтовано.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах громадянки ПП «Вирій», не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171, 173, 174, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1