Справа № 136/733/25
провадження №1-кп/136/60/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000032 від 06.02.2025, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, Вінницької обл., що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, освіта професійна-технічна, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ;

з боку захисту обвинуваченої ОСОБА_3 ;

захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 перебуваючи в с. Стара Прилука Турбівської ТГ Вінницького району Вінницької області, діючи умисно, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, в невстановленому досудовим слідством місці та час випадково знайшов 30 мм. бронебійно-трасуючим пострілом промислового виготовлення військового призначення унітарного заряджання, який відноситься до бойового припасу, забравши його із собою, переніс до місця свого проживання, розташованого по АДРЕСА_2 і тим самим незаконно придбав зазначений боеприпас, переніс його та став зберігати без передбаченого законом дозволу, де зберігав до 08.02.2025.

Дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропних речовин без мети збуту, достовірно знаючи, що амфетамін є психотропною речовиною, обіг якого заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про засади протидії, незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, у не встановленому місці та час, незаконно придбав три зіп-пакет з порошкоподібною речовиною - амфетаміном, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено загальною масою 3,5603 г., які в подальшому заховав в футлярі для окулярів, який помістив до речового ящика автомобіля «Opel Astra» д.н. НОМЕР_1 , що перебуває у його у законному володінні та користуванні, де його перевозив та зберігав до 08.02.2025 для власних потреб, без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме - в незаконному придбанні, перевезені та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, за кваліфікуючою ознакою - вчинене у великих розмірах.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, визнав при обставинах вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись із кваліфікацією вчинених нею діянь, розкаявшись у вчиненому.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Інші учасники судового провадження не оскаржують фактичних обставин кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оскаржуються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, та за ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються за ч. 1 ст. 263 КК України, як тяжкий злочин та за ч. 2 ст. 309 КК України, як нетяжкий злочин, раніше не судимий, офіційно не працює, за місцем проживання скарг від сусідів не надходило, характеризується задовільно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебувала та не перебуває.

Суд, призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватої, обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не працює та має на утриманні дитину.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, з метою застосування загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, виходячи з принципів необхідності та достатності призначеного покарання, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе за умови призначення покарання у межах санкцій інкримінованих статей, із застосуванням положення ч.1 ст.70 КК України та призначенням остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім цього, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

У кримінальному провадженні не застосовувались заходи забезпечення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 368, 374, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі;

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів, згідно висновку експерта №CE-19/102-25/3178-НЗПРАП від 11.02.2025 4775,40 грн., згідно висновку експерта №CE-19/102-25/3177-НЗПРАП від 13.02.2025 4775,40 грн., згідно висновку експерта №CE-19/102-25/3361-ФХВР від 17.02.2025 3183,60 грн., згідно висновку експерта №CE-19/102-25/3834-ВTX від 05.03.2025 15918 грн., а всього - 28 652(двадцять вісім тисяч шістсот п"ятдесят дві) грн 40 коп.

Речові докази: металевий предмет циліндрично-конусної форми з гладкою поверхнею зеленого кольору, на зовнішній поверхні якого наявні механічні пошкодження у вигляді вм?ятин та слідів окису та іржі, з маркуванням 8-606-90; 0-90988-90; футляр для окулярів із трьома зіп-пакетами з амфетаміном масою 3,5603 г., два фрагменти полімерних пляшок із металевим наперстком поміщений в пробковий корок, з нашаруванням екстракту канабісу масою 0,421 г. - знищити.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення, а учаснику провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_6