Справа № 462/4194/25
провадження 1-кп/462/470/25
У Х В А Л А

16 липня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000504 від 31.03.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №0000504 від 31.03.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

12.06.2025 року до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000504 від 31.03.2025 року та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст. 468, 469, 472 КПК України.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила визначені КПК України та КК України, просив таку затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, визнав фактичні обставини справи, встановлені досудовим розслідуванням. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів.

В угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди (ч.1 ст.472 КПК України).

Якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно змісту даної угоди, сторони досягли домовленості щодо призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України 4 роки позбавлення волі;

- на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

- на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, строк якого визначає суд під час затвердження угоди, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Разом з тим, узгоджена сторонами міра покарання суперечить вимогам закону.

Так, відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.

За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Така правова позиція знайшла своє відображення в існуючій практиці Касаційного кримінального суду, зокрема, в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.02.2021 року у справі № 390/235/19 та ін.

Відтак, узгоджене сторонами угоди покарання не відповідає закону в частині його призначення.

За наявності однієї з підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, або за наявності кількох підстав у їх сукупності суд зобов`язаний відмовити у затвердженні угоди.

Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, не вбачає законних підстав для її затвердження.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-373, 392, 470, 474 КПК України,

постановив:

у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000504 від 31.03.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1