Провадження № 1-кп/537/43/2025
Справа № 537/5136/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2025 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі судових засідань ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000598 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-31.10.2018 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 186, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком1 рік 6 місяців;

-02.01.2019 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком1 рік, вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.10.2018 постановлено виконувати окремо;

-15.03.2019 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 02.06.2020 постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області скасовано іспитовий строк та ОСОБА_4 направлений у місця позбавлення волі для відбуття покарання, 01.02.2022 звільнений умовно-достроково на невідбуту частину 1 рік 5 місяців, 2 дні,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357,ч. 4 ст. 186, ч.2 ст. 190

КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення за наступних обставин:

25.09.2024 близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебував у компанії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись у флігелі на території домоволодіння за вказаною вище адресою, ОСОБА_4 побачив як ОСОБА_6 дістав хустинку, у яку був загорнутий паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і грошові кошти у сумі 2500 грн.Після цього у ОСОБА_4 раптово виник прямий корисливий умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме на викрадення грошових коштів у сумі 2500 грн., належних ОСОБА_6 , та незаконне заволодіння паспортом. Реалізуючисвій раптово виниклий умисел, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та те, що його дії є помітними для потерпілого та сторонніх осіб, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 вихопив з рук ОСОБА_6 належні останньому грошові кошти у сумі 2500 грн. та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 . Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, грошима та паспортом розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2500 грн..

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом, та за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Окрім того, 02.12.2024 близько 19 год. 00 хв. години ОСОБА_4 зустрівся із раніше не знайомим ОСОБА_7 в барі «Гуляй поле», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де вони почали сумісно розпивати алкогольні напої. Через деякий час вони вийшли з вказаного бару на вулицю, де під час спілкування з ОСОБА_7 у ОСОБА_4 раптово виник умисел на заволодіння чужим майном - мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 шляхом зловживання його довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого, керуючись корисливим мотивом та метою, діючи повторно, під приводом здійснення телефонного дзвінка попрохав у ОСОБА_7 належний йому телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 12 C 128 gb», ІМЕI: НОМЕР_2 , при цьому заздалегідь не маючи наміру на його повернення. ОСОБА_7 , не будучи обізнаним щодо дійсних мотивів та намірів ОСОБА_4 , погодився та добровільно надав свій мобільний телефон ОСОБА_4 , після чого повернувся до приміщення бару. Заволодівши вказаним мобільним телефоном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 3210 гривень.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені встановлених судом кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі та пояснив про обставини та мотиви скоєного, як вказано у описовій частині вироку. Додав, що щиро розкаюється у скоєному. Враховуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 усвідомлює той факт, що він скоїв встановлені судом кримінальні правопорушення, та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Вина обвинуваченого підтверджується його показаннями в судовому засіданні. Матеріали кримінального провадження ніким із учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом; за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану; за ч.2ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Вирішуючи питання, пов`язане з визначенням міри та виду покарання обвинуваченому, суд, враховуючи вимоги ст.ст.65-68 КК та реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги конкретні обставини справи, характер та ступінь тяжкості вчинених діянь (за ч.3 ст. 357 КК України кримінальний проступок, за ч.2 ст. 190 КК України нетяжкий злочин та за ч.4 ст. 186 КК України тяжкий злочин) та особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, на обліку в психоневрологічному диспансері та наркологічному диспансері не перебуває, характеризується за місцем проживання задовільно, неодружений, не працює, не має міцних соціальних зв`язків. Крім цього, судом береться до уваги відношення обвинуваченого до вчинених кримінальних правопорушень, а саме те, що шкода ним не відшкодована.

Під обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується прокурором у суді. Суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого, так як він не відшкодував шкоду потерпілим, не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про щире каяття, яке повинно бути не удаваним, а дійсним.

Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.357 та ч.4 ст. 186 КК України щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 190 КК України в стані сп`яніння.

На підставі викладеного суд приходить до переконання, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, слід призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі . Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Також слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта відповідно до ст. 124 КПК України.

Вирішуючи заявлений цивільний позов ОСОБА_6 суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки, як встановлено судом, неправомірними діями ОСОБА_4 завдано майнової шкоди ОСОБА_6 на суму 2500 грн., що підтверджується висновком експерта, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги цивільного позивача та стягнути з обвинуваченого завдану шкоду.

До набрання вироком законної сили слід обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою уникнення ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень та ризику переховування від суду. Інші запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого, зважаючи на відсутність позитивних характеристик, перебування його у розшуку.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 190 КК України - у виді 3 років обмеження волі;

за ч.3 ст. 357 КК України - у виді 1 року обмеження волі;

за ч.4 ст. 186 КК України - у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 23.07.2025. Зарахувати у строк відбування покарання відповідно до ч.7 ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом у період з 18.12.2024 по 15.03.2025 тривалістю 88 днів з такого співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, тобто 29 днів позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.12.2024 на речовий доказ: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 12 C 128 gb», imei: НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , синього кольору.

Речовий доказ - мобільний телефон «Xiaomi Redmi 12 C 128 gb» imei: НОМЕР_2 синього кольору повернути власнику ОСОБА_7 .

Речовий доказ коробку з під мобільного телефону «Xiaomi Redmi 12 C 128 gb» з наявними ІМЕІ мобільного телефону - повернути власнику ОСОБА_7 .

Речовий доказ експертний пакет 2414485 та експертний пакет 2414486, у якому знаходиться дактилоскопічна карта, яка заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - знищити.

Речовий доказ три фрагменти пошкодженого паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,№ НОМЕР_1 знищити, передавши для знищення органам Державної міграційної служби України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2500 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1591 грн. 80 коп. витрат за проведення судової експертизи.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1