Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/944/25
Номер провадження 1-кп/945/517/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2025 року за №0000008 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Архангельської області, м. Мирний, російська федерація, громадянина росії, не одруженого, з середньою освітою, дітей на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, з місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України,

встановив:

07.03.2025 в вечірній час доби, більш точного часу встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_4 перебував на прогулянці із власною собакою по кличці «Шанс», породи Американський стаффордширський тер`єр, на території садового товариства «Берізка Южна» розташованого на території с. Кир`яківка, Миколаївського району, Миколаївської області.

Перебуваючи в зазначений час в зазначеному місці ОСОБА_4 побачив, що у його собаки по кличці «Шанс», породи Американський стаффордширський тер`єр, виникла сутичка із собакою по кличці «Малиш», породи «безпорідний», що утримувалась та фактично належала ОСОБА_6 , яка в цей час також перебувала на прогулянці із собакою, на території вищезазначеного садового товариства «Березка Южная» розташованого на території с. Кир`яківка, Миколаївського району, Миколаївської області.

У цей час ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим умислом направленим на жорстоке поводження з твариною, яка відноситься до хребетних - собака, маючи умисел, направлений на жорстоке поводження з тваринами, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, з мотивів зневаги до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі щодо поводження з тваринами, проявляючи явну неповагу до суспільства, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті правила поведінки з тваринами, в порушення вимог ст. 4, п. 3 ч. 1 та п. 6 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», якими передбачено, що при поводженні з тваринами не допускається нанесення побоїв травм, отруєння тварин, та забороняються інші дії чи бездіяльність, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, бажаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, які вчиняються болючим способом та завдають тварині фізичного болю і страждань та з метою подальшого вбивства тварини, яка відноситься до хребетних, усвідомлюючи, що своїми діями завдає собаці по кличці «Малиш» біль та страждання, яка утримувалась та фактично належала ОСОБА_6 , дістав із власної куртки ємність балончик, циліндроподібної форми, заповнений препаратом, що містить сльозогінний і дратівливий засіб та розпилив на собаку по кличці «Малиш», в зв`язку із чим зазначена собака в подальшому була позбавлена можливості чинити опір та самозахист.

Після зазначених дій, ОСОБА_4 , перебуваючи в вищезазначеному місці в зазначений час, продовжуючи свої протиправні дії, діючи з єдиним умислом, направленим на жорстоке поводження з тваринами та бажаючи спричинення наслідків у вигляді загибелі тварини, а саме собаки по кличці «Малиш», яка утримувалась та фактично належала ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи, що своїми діями завдає собаці біль та страждання та бажаючи діяти саме так, в порушення Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», вчинив активні дії спрямовані на жорстоке поводження із твариною, а саме дістав з внутрішньої кишені власної куртки ніж та тримаючи, зазначений ніж, в правій руці умисно наніс зазначеним ножем, не менше 5 ударів один, за одним в область шиї та тулуба собаки, а саме: один удар ножем у область шиї собаки; два удари ножем у область грудної клітини собаки; два удари ножем у область черевної порожнини собаки.

Внаслідок вищезазначених умисних, протиправних, активних дій ОСОБА_4 , собаці по кличці «Малиш», яка утримувалась та фактично належала ОСОБА_6 , спричинено тілесні ушкодження у виді ножового поранення в горловій частині в діаметрі не менше 2 см. та глибиною не менше 3 см., два ножові поранення в області грудної клітини з правої та лівої сторони в діаметрі не менше 2 см., та каналом вхідного отвору не менше 3 см., два ножові поранення черевної порожнини діаметром не менше 2 см., та каналом вхідного отвору не менше 3 см., кожне, які призвели до пошкодження органів життєдіяльності тварини та стали причиною настання смерті собаки.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 299 КК України, як жорстоке поводження з тваринами, що належить до хребетних, вчинене активним способом.

15 травня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 та прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін. Вказана угода надана суду для розгляду разом з обвинувальним актом 16.05.2025.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 299 КК України. Обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин, а саме 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробовуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому. При визначені міри покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Обставинами, які пом`якшують покарання визначено: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено. Обвинувачений не вчиняв інших неправомірних дій та не притягувався раніше до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України потерпілою в зазначеному провадженні ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором в зазначеному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просять укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання для обвинуваченого.

Потерпіла у судовому засіданні підтримала письмову згоду, надану прокуророві та не заперечувала проти затвердження угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 - 7 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив жорстоке поводження з твариною, що відноситься до хребетних, вчинене активним способом, а тому його дії кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 299 КК України, за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробовуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

При цьому, судом не може бути застосовано покарання у виді конфіскації тварини, оскільки обвинувачений жорстоко поводився з собакою, яка належить не йому, а потерпілій ОСОБА_6 .

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні, цивільний позов у провадженні не заявлено, запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

На підставі наведеного, керуючись статтями 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000008 від 13.03.2025 угоду про визнання винуватості, яку 15.05.2025 укладено між прокурором Миколаївської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 299 Кримінального Кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації тварини.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: спортивні штани сірого кольору, чорні кеди, джинсову куртку синього кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції 136-25 (номер книги обліку 524) повернути власнику ОСОБА_4 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику, потерпілій.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку у порядку ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_7

22.05.2025