Справа № 202/8097/25
Провадження № 1-кс/202/6149/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

29 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором заступником начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000039 від 14.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся із погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- грошові кошти купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 10 купюр, які мають наступні номери: QG54700638A, QG54700650A, QG54700640A, QG54700641A, PF34816693G, PB13398466S, QJ84375661A, PG79014539C, QG54700642A, QG54700639A;

- мобільний телефон марки «Galaxy S24+» IMEI: НОМЕР_1 із абонентським номером: НОМЕР_2 ;

- чорнові записи у вигляді окремих аркушів;

- флеш-носій інформації.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039 від 14.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме за фактом вимагання та отримання неправомірної вигоди за фіктивне влаштування на стаціонарне лікування та підготовку медичних документів із фіктивним діагнозом.

22.08.2025 року під час особистого обшуку ОСОБА_7 було вилучено: грошові кошти купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 10 купюр, які мають наступні номери: QG54700638A, QG54700650A, QG54700640A, QG54700641A, PF34816693G, PB13398466S, QJ84375661A, PG79014539C, QG54700642A, QG54700639A, мобільний телефон марки «Galaxy S24+» IMEI: НОМЕР_1 із абонентським номером НОМЕР_2 , чорнові записи у вигляді окремих аркушів, флеш-носій інформації.

Постановою слідчого від 23.08.2025 року вилучені речі визнані речовими доказами.

Отже, посилаючись на необхідність забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вищевказані речі.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання та повернути майно законному володільцю, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність складу правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею установлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039 від 14.06.2025, в якому 22 серпня 2025 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 23 серпня 2025 року їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання під час особистого обшуку у ОСОБА_7 були вилучені грошові кошти купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 10 купюр, які мають наступні номери: QG54700638A, QG54700650A, QG54700640A, QG54700641A, PF34816693G, PB13398466S, QJ84375661A, PG79014539C, QG54700642A, QG54700639A, мобільний телефон марки «Galaxy S24+» IMEI: НОМЕР_1 із абонентським номером НОМЕР_2 , чорнові записи у вигляді окремих аркушів, флеш-носій інформації.

Постановою слідчого від 23 серпня 2025 року вилучені грошові кошти, мобільний телефон, чорнові записи та флеш-носій визнані речовими доказами.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя виходить із того що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин, оскільки це підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом огляду, копіювання та вручення грошових коштів від 22.08.2025, протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку статті 208 КПК України, під час якого вилучені грошові кошти, мобільний телефон, чорнові записи та флеш-носій, які можуть бути доказами такого кримінального правопорушення, оскільки вони відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, та можуть містити відомості, які, в свою чергу, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В даному випадку у вилученому мобільному телефоні, чорнових записах та на флеш-носії може міститися інформація та інші відомості, які мають значення для досудового розслідування.

Крім того, вилучені у ОСОБА_7 грошові кошти мають значення доказів, так як серія та номер купюр співпадає з тими, що були передані під час проведення слідчої дії ОСОБА_8 .

Слідчий суддя вважає, що в разі не накладення арешту на ці речі існує ризик їх приховування, знищення, перетворення, так як ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинення тяжкого злочину та вона є особою, яка прямо заінтересована в результатах кримінального провадження.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені речі.

На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту на вилучені грошові кошти, мобільний телефон, чорнові записи, флеш-носій відповідає потребам досудового розслідування та не матиме негативних наслідків, оскільки це пов`язано зі здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слідчого необхідно задовольнити та накласти арешт на вилучені у ОСОБА_7 грошові кошти купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 10 купюр, які мають наступні серії та номери: QG54700638A, QG54700650A, QG54700640A, QG54700641A, PF34816693G, PB13398466S, QJ84375661A, PG79014539C, QG54700642A, QG54700639A, мобільний телефон марки «Galaxy S24+» IMEI НОМЕР_1 із абонентським номером НОМЕР_2 , чорнові записи у вигляді окремих аркушів, флеш-носій інформації шляхом заборони розпорядження та користування.

Керуючись ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучені у ОСОБА_7 грошові кошти купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 10 купюр, які мають наступні серії та номери: QG54700638A, QG54700650A, QG54700640A, QG54700641A, PF34816693G, PB13398466S, QJ84375661A, PG79014539C, QG54700642A, QG54700639A, мобільний телефон марки «Galaxy S24+» IMEI НОМЕР_1 із абонентським номером НОМЕР_2 , чорнові записи у вигляді окремих аркушів, флеш-носій інформації.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_9