КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2846/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 березня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою до 15 травня 2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 14000000 гривень, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Згідно з ухвалою суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначених кримінальних правопорушень, необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання старшого слідчого про продовження строку тримання під вартою не зменшилися.

У зв`язку з цим слідчий суддя, пославшись на врахування даних про особу підозрюваного, дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого, а у випадку, якщо суд прийде до переконання про необхідність продовження дії застосованого щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити йому розмір застави, передбачений в межах ч. 5 ст. 182 КПК України, або застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зокрема, автор апеляції стверджує, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України, є необґрунтованою.

Як запевняє апелянт, під час розгляду клопотання прокурором не було доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні старшого слідчого.

Крім того, захисник звертає увагу, що ОСОБА_8 є учасником бойових дій та ветераном військової служби, має міцні соціальні зв`язки і постійне місце проживання, одружений, позитивно характеризується, а також раніше не судимий. При цьому автор апеляції вказує на незадовільний стан здоров`я підозрюваного.

На думку апелянта, слідчим суддею визначено ОСОБА_8 непомірний для нього розмір застави.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні ГСУ ДБР перебуває кримінальне провадження № 000986, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2023 року за підозрою у тому числі ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.

20 січня 2025 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

21 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 березня 2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 50000000 гривень.

11 березня 2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було продовжено до шести місяців, тобто до 20 липня 2025 року.

17 березня 2025 року (клопотання датоване 10 березня 2025 року) старший слідчий в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою до 20 травня 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 50000000 гривень. Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали не виявляється можливим у зв`язку з необхідністю виконати ряд слідчих дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України, і, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 березня 2025 року клопотання старшого слідчого було задоволено фактично частково та ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 15 травня 2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 14000000 гривень.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам захисника, правильно встановив, що вказані у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч запевненням автора апеляції, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самих злочинів, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні старшого слідчого ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою суттєво не зменшилися. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

У зв`язку з наведеним посилання апелянта на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри і на відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід визнати безпідставними.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які звернута увага в апеляційній скарзі.

З урахуванням вказаних обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, при цьому врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Крім того, слідчий суддя, пославшись на положення ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, вмотивовано визначив підозрюваному ОСОБА_8 при продовженні строку тримання останнього під вартою і альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 14000000 гривень, як то є можливим відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України. З таким розміром застави, на думку колегії суддів, в даному випадку можливо погодитися, так як він на цьому етапі кримінального провадження є співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання старшого слідчого повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також вислухав і врахував пояснення всіх учасників судового розгляду, на підставі чого прийняв правильне рішення про необхідність продовжити ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яким одночасно обґрунтовано зменшив підозрюваному розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначений останньому попередньою ухвалою про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то доводи захисника про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 березня 2025 року, якою фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою до 15 травня 2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 14000000 гривень, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ __________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4