Справа№751/5530/25
Провадження №1-кс/751/1501/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Чернігівської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Чернігівської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.06.2025.

В обґрунтування скарги зазначає, що 10.06.2025 він звернувся до Чернігівської обласної прокуратури з заявою про вчинення злочину свідком ОСОБА_5 , який полягає у дачі завідомо неправдивих показів під час розгляду кримінального провадження № 0000169. Однак всупереч ст. 214 КПК України його заява про кримінальне правопорушення не внесена до ЄРДР.

У судовому засіданні заявник просив скаргу задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, вказуючи на її необґрунтованість. Зазначив, що вироком Менського районного суду від 31.03.2023 ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України призначено остаточне покарання у вигляді 15 років позбавлення волі. Вироком Чернігівського апеляційного суду від 18.07.2023 ОСОБА_4 змінено покарання та призначено остаточне покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Вказаними судоми рішеннями надано оцінку показанням свідків та доказам, дослідженим у судових засіданнях, у тому числі показанням свідка ОСОБА_5 .

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, в тому числі, у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею встановлено, що вироком Менського районного суду Чернігівської області від 31.03.2023 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Вироком колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 18.07.2023 вирок Менського районного суду Чернігівської області від 31.03.2023 щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання скасовано. Визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

10.06.2025 ОСОБА_4 звернувся з заявою до Чернігівської обласної прокуратури про вчинення злочину, який полягає у дачі завідомо неправдивих показів 31.03.2023 об 11 год свідком ОСОБА_5 під час розгляду кримінальної справи № 735/49/23.

Прокурор відділу обласної прокуратури ОСОБА_6 листом від 13.06.2025 повідомив ОСОБА_4 про те, що як і під час досудового розслідування так і судових розглядів судами першої та апеляційної інстанції не отримано жодних відомостей про недостовірність показань свідка ОСОБА_5 .

Посилання заявника на те, що викладені в заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню до ЄРДР та прокурор повинен був розпочати досудове розслідування не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги слідчим суддею.

Актуальна судова практика виходить із того, що не за будь-якою заявою про вчинення кримінального правопорушення відомості про кримінальне провадження підлягають внесенню до ЄРСР. Попри те, що на етапі подання заяви заявник безумовно не повинен доводити існування повного складу кримінального правопорушення, водночас така заява повинна містити достатні відомості про те, що існує ймовірність вчинення кримінального правопорушення.

Заразом подана ОСОБА_4 заява про вчинення кримінального правопорушення від 10.06.2025 не містить конкретизованих відомостей про обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, зокрема про дачу свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_5 завідомо неправдивих показань.

Так, заявник фактично стверджує про те, що свідок ОСОБА_5 не міг бути очевидцем подій. Однак ані в заяві про вчинення кримінального правопорушення, ані в судовому засіданні не надано переконливих пояснень про обставини, які перешкоджали повідомити колегії суддів, що ухвалювала вирок у кримінальному провадженні, відомості про можливу невідповідність показань свідка фактичним обставинам справи. Також і в самій заяві про вчинення кримінального правопорушення не міститься конкретизованих відомостей, які свідчать про завідомо неправдивий характер цих показань. По-суті заявник висловлює незгоду зі змістом показань свідка, однак ці показання були предметом дослідження під час судового розгляду кримінального провадження, у той час як під час розгляду скарги щодо невнесення відомостей до ЄРДР не було здобуто даних, які би об`єктивно свідчили про неможливість висловлення ОСОБА_4 своїх аргументів щодо невідповідності показань свідка під час судового розгляду кримінального провадження.

Аналогічні обставин стосуються і посилань у заяві про вчинення кримінального правопорушення на низку свідків, які на переконання заявника можуть спростувати показання свідка ОСОБА_5 . Під час розгляду скарги було достеменно встановлено, що питання про виклик та допит даних свідків ОСОБА_4 під час розгляду судом кримінального провадження не ініціювалося. Жодних нових обставин, які не були відомі заявнику на час розгляду кримінального провадження, у заяві про вчинення кримінального правопорушення не наведено та під час судового розгляду скарги слідчому судді не повідомлено.

Також слід відзначити, що як вбачається зі змісту вироку суду показання свідка були предметом оцінки судом. Колегією суддів Чернігівського апеляційного суду при ухваленні вироку від 18.07.2023 надана оцінка показам ОСОБА_5 , які «…повністю узгоджуються та підтверджуються сукупністю досліджених доказів у кримінальному провадженні та не викликають жодних обґрунтованих сумнівів».

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині 4 цієї статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини 1 зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає доводи заявника необґрунтованими, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись статтями 303-308, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Чернігівської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 11.07.2025

Слідчий cуддя ОСОБА_1