ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5792/25 Провадження№ 1-кс/636/862/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області в м. Чугуїв клопотання слідчого СВ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Старий Салтів Вовчанського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

10 липня 2025 слідчий СВ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області з клопотанням, погодженим із прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на те, що 07.07.2025, приблизно о 21:00 год, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 перебували на березі водосховища в сел. Старий Салтів Чугуївського району Харківської області, де у двох розпивали спиртні напої. Саме в цей час, у них виник спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 , а саме металевим човном білого кольору ТМ «Романтика». Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи умисно в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення ОСОБА_4 та ОСОБА_8 припливли на човні до берега, де був пришвартований металевий човен ТМ «Романтика», шляхом фізичної сили відв`язали човен від опори, заволоділи ним, взявши на буксир.

Надалі, запустивши двигун човна, за допомогою якого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 незаконно заволоділи належним ОСОБА_9 човном ТМ «Романтика», останні були помічені потерпілим ОСОБА_9 . Продовжуючи діяти відкрито, на законні вимоги ОСОБА_9 припинити свої протиправні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_4 жодним чином не відреагували та почали рухатися на човні з місця вчинення злочину. Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 18000,00 грн (вісімнадцять тисяч гривень).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Старий Салтів Вовчанського району Харківської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме - відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

09.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується: протоколами огляду місця події від 08.07.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.07.2025, протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України від 09.07.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду обумовлюється тяжкістю покарання у виді позбавлення волі з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочину, передбаченого вищевказаною статтею Кримінального Кодексу України, а також тим, що ОСОБА_4 , після вчинення протиправних дій добровільно до правоохоронних органів не звернувся, а воєнний стан на території України та нестабільний рівень безпеки на території Харківської області підтверджує можливість переховування від суду та органів досудового розслідування.

Крім того, вбачається ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Указаний ризик обґрунтовується тим, що свідки та потерпілий у вказаному кримінальному правопорушенні є його знайомими, тому він шляхом примусу, вмовлянням, підкупом може схилити їх давати показання на свою користь, що вказує на наявність ризику незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Відтак слідчий вважає, що є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, обґрунтовані, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0005115 від 14 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених вище, та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, зазначивши при цьому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні,

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 зі змістом, повідомленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, погодився, заначивши при цьому, що має на утриманні матір ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та співмешканку ОСОБА_11 , яка виховує малолітню дитину - сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , допомагає військовим, які дислокуються поблизу місця його проживання, просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, щодо обрання відносно її підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила слідчого суддю обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби. Окремо зазначила, що підозрюваний ОСОБА_4 зі змістом, повідомленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю погодився, співпрацює зі слідством, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, постійно допомагає мешканцям с. Старий Салтів у забезпеченні їх життєдіяльності. Наголосила на відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Ионкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 08.07.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.07.2025, протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України від 09.07.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при ухваленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до ст. 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованої підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя також бере до вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що існує ризик переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, а воєнний стан введений на території України та нестабільний рівень безпеки на території Харківської області тільки підтверджує цю обставину, оскільки підозрюваний має реальні можливості залишити територію України поза межами пунктів пропуску через державний кордон України.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та усвідомлюючи міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою створення штучних доказів своєї невинуватості.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення, обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Слідчий суддя вважає, що прокурором на виконання п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України не доведено обставини, які свідчили б про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, отже, з урахуванням зазначених обставин, а також з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, тобто існують достатні підстави стверджувати про існування у підозрюваного стійких соціальних зв`язків. Окремо слідчий суддя зазначає, про належну процесуальну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування, яка знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Будь-які відомості, які б дозволяли стверджувати про негативну характеристику ОСОБА_4 слідчим до суду не надані.

Однак надані слідчим докази, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, можна вважати такими, що достатньо обґрунтовують підозру ОСОБА_4 на даному етапі розслідування, а перелічені ризики переховування від органу розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків не можна виключати.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, даних про особу підозрюваного, тяжкості покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, буде достатнім застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, а саме - у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки прокурор, слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме - з 20.00 год. до 06.00 год. наступного дня, за місцем його фактичного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози та лікувального закладу з метою отримання медичної допомоги), строком на 60 (шістдесят) днів.

На підставі п.2 ч.3 ст.202 КПК України негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 додаткові обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора та суду;

- не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме - з 20.00 год. до 06.00 год. наступного дня, (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози та лікувального закладу з метою отримання медичної допомоги);

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про намір змінити своє місце проживання;

- утримуватись від спілкування в будь-який спосіб з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Копію ухвали направити до відділу поліції №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для негайного виконання та здійснення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 .

Встановити строк дії ухвали - до 07 вересня 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 14 липня 2025 року

Слідчий суддя ОСОБА_1