Справа №523/9902/25
Провадження №1-кс/523/4320/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , в присутності підозрюваної, розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_21 ОСОБА_5 , в матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000468 від 12.10.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області, Красноокнянського району, с. Чорна, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) "Viber" створено групу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » діяльність якої поширена на території Окнянської територіальної громади Подільського району Одеської області. Зазначена група станом на 07.05.2025 налічувала 111 учасників та в ній поширювалась інформація щодо форм та методів здійснення мобілізаційних заходів в особливий період на території Окнянської територіальної громади Подільського району Одеської області, а саме: розповсюдження фотознімків та інформаційних повідомлень про наявність блок - постів, місцезнаходження співробітників територіальних центрів комплектування (ТЦК), військових ЗСУ, інших правоохоронних органів, під час виконання останніми заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів.

Так, 27.01.2024 у громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка усвідомлювала, що Російська Федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан і оголошено загальну мобілізацію, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом поширення інформації про дати і місця проведення військовослужбовцями районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, які стали їй відомі у цей же період часу, на прикінці січня 2024 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, з метою сприяння ухиленню громадянами України від виконання визначеного Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" обов`язку з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

На виконання свого злочинного умислу, 27.01.2024 о 15 год. 32 хв., ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії Російської Федерації проти України, загрози її національній безпеці, знаходячись на території Окнянської Територіальної громади Подільського району Одеської області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), використовуючи мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-картками НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , будучи зареєстрованою в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Viber» в групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під іменем користувача « ОСОБА_8 », прив`язаним до її номера телефону НОМЕР_4 , розповсюдила у месенджері «Viber» групи під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (інструмента месенджера «Viber», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам - підписникам групи під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »)», (станом на 07.05.2025 в розділі "учасники" групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 " перебували щонайменше 111 користувачів (абонентів), повідомлення, в яких міститься інформація про дати і місця проведення співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 заходів спільно із представниками Національної поліції та Національної гвардії та інших військових формувань з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, що стали йому відомі, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, наступного змісту:

- 27.01.2024 о 15 год. 32 хв. - « Когось спіймали біля клуба »;

- 02.02.2024 о 12 год. 01 хв. - « Дастер городишка на Окну »;

- 12.02.2024 о 11 год. 46 хв. - « Дастер поїхав на гору Окна », о 11 год. 54 хв. - «Ще один Дастер поїхав на базар, Окна », о 12 год. 07 хв. - «Дастер біля Міража »;

- 02.04.2024 о 17 год. 40 хв. - «Дастер біля Міража »;

- 19.04.2024 о 16 год. 06 хв. - «Дастер до заводу»;

- 12.05.2024 о 18 год. 46 хв. - «Дастер на гору, в Чорні, як на Гавіноси »;

- 12.06.024 о 10 год. 36 хв. - «В Окні на блок посту роздають повістки»;

- 17.06.2024 о 13 год. 12 хв. - «З городішки, стоять ТЦК дають повістки», 16 год. 04 хв. - «Десь біля застройщика кракають»;

- 10.07.2024 о 19 год. 15 хв. - «Дастер Чорна школа», о 19 год. 38 хв. - «Ідуть першу бригаду, по верху. Стояли довго з ОСОБА_13 розбирались», о 19 год. 51 хв. - «Повертають назад і їдуть на гору до заводу»;

- 23.07.2024 о 15 год. 26 хв. - «Дастер на Чорну погнав», о 15 год. 26 хв. - «Городишка»;

- 07.10.2024 о 10 год. 21 хв. - «Дастер до городішку, на Чорну»;

- 23.10.2024 о 10 год. 21 хв. - «Дастер козацька застава, Ставрово поворот »;

- 01.12.2024 о 10 год. 32 хв. - «Вниз коло клубу», о 10 год. 34 хв. - «На топалу»;

- 23.12.2024 о 10 год. 15 хв. - « Дастер на Чорну »;

- 17.01.2025 о 12 год. 18 хв. - «ТЦК на білому бусі по Чорні ганяють і вичікують»;

- 03.02.2025 о 17 год. 28 хв. - «На виїзді з Окни до Чорних стоять»;

- 24.02.2025 о 10 год. 00 хв. - «З городишки на Чорну» «Дастер»;

- 03.03.2025 о 11 год. 02 хв. - «До школи Чорна »;

- 02.05.2025 о 18 год. 21 хв. - «В Окні на гору».

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

15.07.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

15.07.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Слідчий звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання вимоги слідчого, та просив його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання у повному обсязі.

Захисник заперечував проти задоволення клопотанн, посилаючись що ризики вказані у ньому не доведені, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_17 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню.

Орган досудового розслідування вважає, що підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрювана особа може:

- переховуватися від суду в силу тяжкості вчиненого злочину.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною відповідно до відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20 % території держави, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваною території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску, що обґрунтовує існування ризику переховування від суду.

Крім того статтею 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Крім того, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», суд зазначив, що «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться». Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а таким чином підозрюваний усвідомлює тяжкість вчинених діянь, суворість можливого покарання за їх вчинення.

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Під час вчинення злочину підозрюваний у своїй протиправній діяльності використовував мобільні пристрої, зокрема мобільний телефон та перебуваючи на волі може видалити дані матеріалів публікації з веб-версії месенджера «Viber», які зберігаються в мережі Інтернет, чим може спотворити зміст вилучених речових доказів;

- незаконно впливати на свідків і експертів у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема чинити тиск на них через обізнаність про обставини вчинення даного кримінального правопорушення з метою схиляння до зміни своїх показань, у тому числі на інших осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, які на даний час не встановлені і не допитані.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Так підозрюваний вчинив умисний злочин, остання може продовжити свою злочинну діяльність, та тим самим завдати шкоду охоронюваним правам та інтересам суспільства, перебуваючи на волі, може продовжити перешкоджати законній діяльності ЗСУ в особливий період оскільки мобілізаційні процеси в державі тривають. Крім того прошу врахувати суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_18 були спрямовані на підрив мобілізаційних заходів та обороноздатності держави, в умовах воєнного стану, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна та обстріли з використанням ракетного озброєння та БПЛА з боку російської федерації проти України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Статтею 22 КПК України презюмується принцип змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України в сукупності із вищевказаними обставинами враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_18 інкримінованого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_18 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється; характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного та приходить до висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти, передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

Обставин які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

На даний час є достатні підстави вважати, що підозрювана перебуваючи на свободі, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, вчинить інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки, здійснюватиме деструктивну діяльність проти України на користь рф, може спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На підставі вищезазначеного, слідчий вважає, що всі зазначені ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та до підозрюваної ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що обґрунтовуючи неможливість обрання інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд повинен послатися на ті чи інші конкретні обставини, як цього вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі «Осипенко проти України»). Уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п.п. 23-24).

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування відносно ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Даних, які б вказували на неможливість застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для підозрюваної.

Враховуючи вказану практику ЄСПЛ, ст. 183 КПК України, яка наділяє слідчого суддю, суд дискреційними повноваженнями щодо питання стосовно застави, однак відповідно до вказаної статті зобов`язує слідчого суддю, суд визначити розмір застави застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_21 ОСОБА_5 , в матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000468 від 12.10.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13.09.2025 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 302 800 гривень.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки строком на 60 днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками по справі.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1