Справа № 309/1246/25
Провадження № 1-кп/309/86/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2025 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , звернувся до суду із клопотанням, в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, який був накладений на: мобільний телефон марки «Iphone», IMEI НОМЕР_1 .
На обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що 21.11.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова проведено обшук у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , звідки вилучено у тому числі мобільний телефон марки «Iphone», IMEI НОМЕР_1 . В подальшому ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 27.11.2025 накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Iphone», IMEI НОМЕР_1 . Підставою для накладення арешту зазначено визнання його речовим доказом, і вилучені 21.11.2024 року речі можуть бути використані як доказ факту та обставин вчиненого злочину. Однак як убачається, 21.11.2024 така слідча дія як огляд речей не проводилася. У постанові про визнання речовими доказами від 21.11.2024 вказано, що слідчий провів огляд матеріальних об`єктів з якого встановив, що вилучені у т.ч від ОСОБА_5 матеріальні об`єкти можуть бути використані як доказ факту та обставин вчиненого злочину, разом з тим огляд слідчим не проводився. Постанова слідчого не містить відомостей визначених у ст. 98 КПК України. При винесенні постанови про визнання особистого майна ОСОБА_5 речовим доказом не конкретизовано знаряддям якого кримінального правопорушення воно є; які сліди кримінального правопорушення воно на собі зберегло; які відомості воно містить, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Постанова не містить даних через які можна прийти висновку, що вилучені речі у ОСОБА_5 , є речами в розумінні ст. 98 КПК України. Вказує, що ОСОБА_5 доступ до належних їй мобільних телефонів не обмежувався, було відключено логічний захист та добровільно надано мобільні телефони для огляду їх вмісту. При цьому накладений арешт перешкоджає їй вільно розпоряджатися майном.
Прокурор ОСОБА_3 подав заперечення на дане клопотання у якому просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що телефон є речовим доказом, оскільки зберіг на собі інформацію, яка може бути використана як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Даний речовий доказ підлягає огляду у суді, що унеможливлює скасування арешту та передачу речових доказів стороні захисту. Окрім того санкція статті передбачає покарання у виді конфіскації майна.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_10 підтримав клопотання та просив його задовольнити. Вказує, що вилучений телефон не відповідає критерія визначеним ст. 98 КПК України, не містить відомостей, які можуть бути використані у даному кримінальному провадженні. На думку захисника такий підлягає поверненню власника.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Вказує, що телефон містить систему логічного захисту та не міг бути оглянутий слідчим. Даний телефон є речовим доказом та буде оглядатися судом у судовому засіданні. Окрім того, звертає увагу на те, що санкція статті передбачає конфіскацію майна, а отже даний телефон може бути конфіскований.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 - ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника ОСОБА_10 . Додатково звернув увагу на те, що телефон вже тривалий час знаходиться у володінні органу досудового розслідування і той мав можливість оглянути його, зафіксувати наявну на ньому інформацію.
У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримала своїх захисників.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши суть клопотання про скасування арешту майна, дослідивши матеріали справи та долучені до клопотання документи, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що 21.11.2024 року було проведено обшук у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , у ході якого було вилучено у тому числі мобільний телефон марки «Iphone», IMEI НОМЕР_1 .
В подальшому ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 27.11.2024 накладено арешт на даний мобільний телефон.
Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Клопотання захисника вмотивоване тим, що відсутні належні відомості про те, вилучений телефон може бути використаний як доказ факту та обставин вчиненого злочину, а відповідні процесуальні документи не містять відомостей визначених у ст. 98 КПК України.
З цього приводу суд зазначає наступне.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя/суд повинен враховувати можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається з метою збереження речових доказів) (п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК).
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК).
Отже, за змістом ч. 3 ст. 170 КПК у справах про арешт майна з метою, наведеною у п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, відповідність майна будь-якому з критеріїв речових доказів перевіряється згідно зі стандартом доведення "достатні підстави". Наведений стандарт не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.
При цьому у ході оцінки відповідності майна, арешт якого оскаржується, ознакам речових доказів, слідчим суддею/судом ураховуються зміст поняття "речові докази".
У кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) (п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК).
Так, речовими доказами, які використовуються в ході доказування, є матеріальні об`єкти, що були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).
Суд констатує, що вилучений телефони визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні згідно постанови слідчого від 21.11.2024. У подальшому ухвалою слідчого судді від 27.11.2024 накладено арешт на даний мобільний телефон, тобто слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вилученого майна критеріям визначеним ст. 98 КПК України. Ухвала суду в апеляційному порядку не оскаржувалася.
У своєму клопотанні захисник ОСОБА_10 посилається на відсутність огляду вилученого телефону та відсутність у постанові слідчого даних через які можна прийти висновку, що вилучені речі у ОСОБА_5 є речами в розумінні ст. 98 КПК України. На думку суду самих по собі таких доводів захисника не достатньо щоб постанити під сумнів відповідність указаного майна будь-якому з критеріїв речових доказів перевіряється згідно зі стандартом доведення "достатні підстави". Суд враховує при цьому позицію прокурора, який категорично заперечує проти скасування арешту на даний телефон, мотивуючи це тим, що такий є речовим доказом та буде оглядатися у судовому засіданні. На думку суду до безпосереднього дослідження такого доказу (чи документів пов`язаних з ним) стверджувати про відсутність критеріїв визначених ст. 98 КПК України передчасно.
Окрім того суд враховує, що санкція ч.3 ст. 332 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_5 , передбачає таке обов`язкове додаткове покарання як конфіскація майна, і відповідний особистий телефон ОСОБА_5 може підпадати під таке теоретично можливе покарання. Вказане у свою чергу також унеможливлює скасування накладеного на ного арешту.
З урахуванням наведено суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 про скасування арешту майна.
Керуючись ст.ст.2, 22, 174, 314, 315, 372, 376 КПК України суд,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19 червня 2025 року о 11 год. 30 хв.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1