УХВАЛА

27 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 642/3201/23

провадження № 51-2389 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Харківського апеляційного суду від

02 червня 2025 року щодо останньої,

встановив:

Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 липня 2025 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховним Судом було констатовано порушення вимог п. п. 4, 5 ч. 2 та ч. 6 ст. 427 КПК України, при цьому роз`яснено порядок усунення зазначених в ухвалі недоліків.

У межах наданого строку захисник надав уточнену касаційну скаргу, проте зазначених у вказаній ухвалі недоліків в повному обсязі не усунув.

Зокрема, ОСОБА_4 не усунув суперечності в обґрунтуванні вимог касаційної скарги. Так, у наданій на усунення недоліків касаційній скарзі захисник повторно не наводить аргументів про призначення іншого виду чи розміру покарання, ніж визначено апеляційним судом, не заважаючи на оскарження вироку з підстави передбаченої ст. 414 КПК України.

Суть доводів касаційної скарги зводить до безпідставного, на думку ОСОБА_4 , скасування апеляційним судом звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, що є іншою підставою для скасування або зміни судового рішення (п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України), відмінною від підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, на яку захисник посилається у касаційній скарзі.

Верховний Суд звертає увагу, що призначення покарання і звільнення від його відбування, попри нерозривний взаємозв`язок з точки зору правових наслідків для засудженого, мають відмінну юридичну природу і є окремими заходами, які послідовно застосовуються судом у разі прийняття відповідного рішення. При цьому вирішення питання про обрання особі виду покарання передує вирішенню питання про звільнення від його відбування з випробуванням, що прямо випливає зі змісту положення ч. 1 ст. 75 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 знову допускає порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, згідно з якими, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Залишаючи без руху касаційну скаргу, Судом роз`яснено захиснику, що такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, у наданій на усунення недоліків касаційній скарзі, ОСОБА_4 змінив вимогу та просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, а вирок місцевого суду залишити без змін, при цьому не враховує, що в силу положень ст. 436 КПК України Верховний Суд не має такої правомочності, як скасування рішення апеляційного суду і залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою захисника.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.

Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що її повернення не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Харківського апеляційного суду від 02 червня 2025 року щодо останньої повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3