В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2025 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смтКриве Озеро, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000072 від 24 вересня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кумари Врадіївського району Миколаївської області, зареєстрованої АДРЕСА_1 та фактично проживаючої АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, маючої середньо технічну освіту, бухгалтер, заміжня, не працюючої, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

22 вересня 2024 року близько 21.00 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 перебували на літній кухні домогосподарства, яке розташоване за адесою АДРЕСА_3 та розпивали спиртні напої. В цей час до них приїхала їхня знайома, обвинувачена ОСОБА_3 та між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відразу, на ґрунті раптово неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .. Реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання підійшла до ОСОБА_5 та перебуваючи в положенні стоячи над останньою, схопила лівою рукою за волосся ОСОБА_5 та тримаючи в правій руці кухонний ніж, нанесла їй один удар в область потилиці голови. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 заподіяла тілесні ушкодження у вигляді скальпованої рани потилиці, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаною у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому розкаялася.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила покарання призначити на розсуд суду.

Суд, вислухавши прокурора, обвинувачену, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченої.

Пояснення обвинуваченої ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого їй кримінального проступку, та кваліфікує її дії за ч.1 ст.125 КК України як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченої, суспільної небезпеки вчиненого нею, її відношення до скоєного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченої, суд встановив, що вона раніше не судима, до лікарів нарколога та психіатра за амбулаторною допомогою не зверталася, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, заміжня.

Судом враховується те, що ОСОБА_3 вчинила умисний кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає її щире каяття.

Обставини, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченій відсутні.

Таким чином, виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, тяжкості скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченої, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості, обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що за положеннями ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 за вчинення кримінального проступку повинно бути призначено покарання в межах санкціях ч.1 ст.125 КК України - у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений. Речові докази відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному провадженні не затримувалася, запобіжні заходи у відношенні неї не обиралися.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн..

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: