Справа № 738/1632/25
№ провадження 1-в/738/236/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

представника установи: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А H О В И В:

У липні 2025 року до Менського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. Клопотання мотивовано наступним. ОСОБА_7 засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.08.2023 за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. На даний час засуджений відбув відповідну частину покарання, став на шлях виправлення, в зв`язку з цим, на його думку, заслуговує застосування пільги, передбаченої ст. 81 КК України, про що і зазначає в поданому до суду клопотанні.

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення та перевиховання.

Представник установи в судовому засіданні пояснив, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення та перевиховання, за місце відбування покарання характеризується посередньо. В червні комісією установи розглядалось питання можливості застосування до засудженого ОСОБА_7 пільги, передбаченої ст. 81 КК України і комісією прийнято рішення про недоцільність застосування даної пільги.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи, дослідивши матеріали клопотання, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Суд враховує, що фактичне відбуття зазначеного в законі строку покарання це формалізована підстава для умовно-достроково звільнення. Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вирішальне значення при умовно-достроковому звільненні має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.08.2023 за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

В місцях позбавлення волі перебуває з 30.10.2020. За час перебування в Сумському СІЗО характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

В ДУ «Менська виправна колонії (№ 91)» ОСОБА_8 покарання відбуває з 20.11.2023. За час відбування покарання в установі характеризується посередньо, дотримується вимог, що визначають порядок та умови виконання покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався. Згідно поданої заяви залучений до програми диференційованого виховного впливу за засуджених «духовне відродження», заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі відвідує, реагує на них посередньо.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_5 має підсумковий (загальний) бал 57 з необхідних мінімальних 64, що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його бездоганне виправлення та перевиховання, а саме: активної участі в суспільному житті установи виконання покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарної поведінки в побуті та прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а тому приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1