Справа № 134/317/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селища Крижопіль кримінальне провадження, відомості про яке 30.12.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 статті 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 30.12.2024 року близько 18 години 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні кафе «Піцерія», що за адресою: вул. Театральна, 28, с-ще Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, де розпивав спиртні напої. В цей час, ОСОБА_5 , підійшов до барної стійки, де поводячись зухвало, порушуючи громадський порядок влаштував сварку із ОСОБА_7 , із якою разом відпочивали в кафе. Під час їхньої суперечки, ОСОБА_7 , намагалась заспокоїти ОСОБА_5 та вивести його із приміщення закладу. Однак, на її прохання він не реагував та при цьому відштовхував її від себе у напрямку до іншої кімнати приміщення кафе, що розташовується ліворуч від барної стійки.

В цей час у даній кімнаті за столом сидів ОСОБА_4 . Побачивши, що ОСОБА_5 штовхав свою знайому до кімнати у якій він відпочивав, ОСОБА_4 встав із-за столу. В свою чергу, ОСОБА_5 побачивши, що ОСОБА_4 встав та наближався в його сторону, безпричинно, використовуючи малозначний привід, спровокував з останнім конфлікт.

Так, ОСОБА_5 , розуміючи, що перебуває в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, діючи умисно з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, в присутності сторонніх осіб розпочав ображати ОСОБА_4 нецензурною лайкою та наблизившись до нього намагався вдарити кулаком, однак при цьому впав.

Після цього, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення хуліганських дій з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, показуючи свою зверхність над оточуючими, використавши заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, підвівся із підлоги та дістав із кишені складаний ніж, тримаючи якого у правій руці, безпричинно наніс один удар ножом в область шиї ОСОБА_4 зліва, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани у верхній третині шиї зліва по заднє бічній поверхні бічної частини шиї зліва, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, тобто хуліганство, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав повністю та показав, що у вказаний в обвинуваченні день та час, перебуваючи в кафе «Піцерія» вчинив сварку із своєю дівчиною ОСОБА_7 , оскільки він був в стані алкогольного сп`яніння, а вона хотіла його забрати додому. Він її відштовхнув, ОСОБА_4 в цей час йшов в приміщені кофе і він хотів його вдарити, оскільки останній зробив йому зауваження, але промахнувся та почав ОСОБА_4 ображати нецензурною лайкою. В подальшому витягнув складаний ножик із карману штанів, який носив із собою постійно, і хотів налякати ОСОБА_4 , але махнув рукою і поранив останнього в шию. Про вчинене ним шкодує та кається, просить вибачення у потерпілого, шкоду останньому відшкодував, запевняв суд, що зробив для себе відповідні висновки і більше такого не повториться.

Ці фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.

Потерпілий не заперечує проти проведення розгляду провадження згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, зазначивши, що обмеження щодо оскарження фактичних обставин, які ніким не оспорюються, йому роз`яснені та зрозумілі.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченого у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 доведена, його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжких злочинів, а також відомості які характеризують особу обвинуваченого: раніше не судимий, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо (зловживає спиртним напоями, веде аморальний спосіб життя).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд вважає щире каяття, примирення із потерпілим, відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи, відомості про особу ОСОБА_5 , висновок органу пробоції (ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - середній, ризик небезпеки для суспільства середній; виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства), ступень тяжкості кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе у разі призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та звільнення від відбуття цього покарання з випробуванням, відповідно до ст.75, 76 КК України.

Саме такий вид покарання є адекватний характеру вчинення обвинуваченим кримінально-караних дій, і буде необхідний й достатній для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30 грудня 2024 року о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_5 було затримано відповідно до ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 31 грудня 2024 року застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло, терміном на 60 діб з 31 грудня 2024 року по 28 лютого 2025 року.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2025 року ОСОБА_5 продовжено до 28 квітня 2025 року включно дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 31 березня 2025 року змінено обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк на підставі ст. 72 КК України: день затримання в порядку ст. 208 КПК України 30-31 (з 22 години 50 хвилин 30 грудня 2025 року) грудня 2024 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; період перебування під домашнім арештом з 31 грудня 2024 року по 30 березня 2025 року включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 31 грудня 2024 року слід скасувати.

Речовими доказами слід розпорядитись відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та покласти на нього на цей період такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - домашній арешт в нічний час доби за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дня проголошення вироку, зарахувавши в цей строк на підставі ст. 72 КК України: день затримання в порядку ст. 208 КПК України 30-31 (з 22 години 50 хвилин 30 грудня 2025 року) грудня 2024 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; період перебування під домашнім арештом з 31 грудня 2024 року по 30 березня 2025 року включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Початок іспитового строку ОСОБА_5 рахувати з дня проголошення вироку 30 квітня 2025 року.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 31 грудня 2024 року слід скасувати.

Речові докази:

- складаний ніж із слідами РБК, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області - знищити;

- фрагмент тканини білого кольору із слідами РБК, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, згідно квитанції № 2, - знищити.

Дане судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя