ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28597/24

Провадження № 11-сс/820/1/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000518 від 31 серпня 2024 року, за апеляційною скаргою прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 24 жовтня 2024 року частково задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у місті Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000518 від 31 серпня 2024 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, (нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, з відпустки, вчинене в умовах воєнного стану),

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жуки Полтавського району Полтавської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець ЗСУ, призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 31 січня 2024 року, проходив військову службу на посаді курсанта навчального взводу навчального курсу центру військової частини НОМЕР_1 , не має судимості,

та застосовано відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи, служби.

Строк дії ухвали постановлено рахувати по 14 грудня 2024 року включно.

Прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в апеляційній скарзі просив ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 24 жовтня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Уважав, що ухвала суду підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначав, що під час досудового розслідування встановлено достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення. Такі обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Наголошував, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого, в разі визнання судом останнього винуватим, йому загрожує безальтернативна міра покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Зауважував, що на сьогодні мають місце обставини, які вказують на наявність декількох ризиків визначених ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може: - переховуватися від органу досудового розслідування та суду, - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вищеописані обставини є достатніми для переконання того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час подальшого досудового розслідування, а також судового розгляду справи по суті обвинувачення, зокрема, не забезпечить та не сприятиме всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин вчинення кримінального правопорушення та прийняття кінцевого процесуального рішення в розумні строки.

Відповідно до вимог ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України, тобто, тримання під вартою.

Однак, на думку сторони обвинувачення слідчим суддею вказаним обставинам належним чином не надано оцінку і помилково прийнято рішення про часткове задоволення клопотання слідчого. Такий висновок суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 щодо апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

21 жовтня 2024 року старший слідчий першого слідчого відділу (із дислокацією у місті Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, який є тяжким злочином, та існують передбачені ст.177 КПК України ризики, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Органом досудового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді курсанта навчального взводу навчального курсу навчального центру військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.ст.1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 127, 128, 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану 02.06.2024 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби до 14.10.2024 та надалі самостійно з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, чим вчинив самовільне залишення військової частини, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України.

31 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000518 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, правова кваліфікація - ч.5 ст.407 КК України.

14 жовтня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість висунутої ОСОБА_6 підозри колегія суддів уважає правильними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, які детально викладені в ухвалі слідчого судді.

Отже, матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що в силу вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років.

Задовольняючи частково клопотання та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя місцевого суду вважав доведеними обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім того, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу і слідчий суддя вважає її достатньою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя місцевого суду прийшов до висновку, що відсутні підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З такими висновками слідчого судді місцевого суду не погоджується колегія суддів суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Запобіжний захід застосовується виключно задля запобігання встановленим ризикам, факт існування яких є доведеним стороною обвинувачення.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Санкція ч.5 ст.407 КК України передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, тобто, вказане кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176, тобто тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вони дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Ураховуючи та досліджуючи всі наведені стороною обвинувачення ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, слідчий суддя місцевого суду невмотивовано обрав підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Запобіжний захід - це процесуальний захід, який полягає у тимчасовому обмеженні прав людини органом досудового розслідування, досягненням якого є певна мета.

Урахувавши всі обставини провадження, мету процесуальних обов`язків, можливість вчинення підозрюваним певних дій, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування іншого запобіжного заходу, а саме тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У даному випадку стороною обвинувачення є доведеним, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Висновок колегії суддів щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зроблений з урахуванням відомостей щодо особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, стану здоров`я та з огляду на те, що органом досудового розслідування на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора спростовують висновки слідчого судді місцевого суду про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повною мірою відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Колегія суддів також ураховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, який майже рік переховувався від органу досудового розслідування, чим чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора не з`являвся, під час розмови в телефонному режимі з працівником суду поводив себе агресивно, вживав нецензурну лексику.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить про небажання співпрацювати з органами досудового розслідування та суду, а заявлені в клопотанні слідчого ризики підтверджені.

Колегія суддів зазначає, що висновок слідчого судді місцевого суду про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, відтак, вбачає підстави для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у місті Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у кримінальному провадженні №0000518 від 31 серпня 2024 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 22 жовтня 2025 року включно, без визначення застави.

ОСОБА_6 негайно взяти під варту із зали суду.

Виконання даного судового рішення покласти на слідчого (слідчих), який (які) здійснює (-ють) вказане досудове розслідування та процесуальних прокурорів.

Ухвала діє по 22 жовтня 2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3