Справа № 545/2505/25
Провадження № 1-в/545/263/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про умовно-дострокове звільнення

18 червня 2025 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника Державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, громадянин України, з вищою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

засуджений:

08.12.2020 рокуКиївським районним судом м. Харкова за ст. 286 ч. 2, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, з іспитовим строком на 3 роки. 19.05.2023 року вироком Полтавського апеляційного суду попередній вирок в частині призначеного покарання скасований. Вважати засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_3 , в обґрунтування подання посилаються на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував, посилаючись на наявність підстав для умовно-дострокового звільнення, про що надав відповідну заяву.

Захисник засудженого- адвокат ОСОБА_4 надав письмову позицію, у якій просив подання задовольнити.

Представник адміністрації виправної колонії та засуджений ОСОБА_3 просили подання задовольнити, справу слухати у їх відсутність, про що надали відповідні заяви.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, врахувавши думку прокурора, суд доходить висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого- процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання- того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК); б) при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким- того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК ) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років,- того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребує в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_3 засуджений 08.12.2020 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 286 ч. 2, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, з іспитовим строком на 3 роки. 19.05.2023 року вироком Полтавського апеляційного суду попередній вирок в частині призначеного покарання скасований. Вважати засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Початок строку: 19.05.2023 року, кінець строку: 19.05.2027 року. Відбута частина покарання станом на 28.05.2025 року складає 02 роки 09 днів. Невідбута частина покарання на дату розгляду подання становить 01 рік 11 місяців 01 день.

Засуджений ОСОБА_3 з 26.05.2023 року відбуває покарання в державній установі «Крюковська виправна колонія (№ 29)», характеризується позитивно, дотримується виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці. Має 7 заохочень, стягнень не має.

Працевлаштований робітником контрагентського об`єкту установи. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених: «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення», відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи.

У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як низький.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_3 із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI): 101 бал. Засуджений став на шлях виправлення та має бути представлений на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (згідно ст. 81 КК України) ? 65 балів.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого- процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

З врахуванням того, що поведінка засудженого враховується за весь період відбування ним покарання, суд вважає, що засуджений довів своє виправлення.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставинах, суд вважає подання начальника Державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннявідносно засудженого ОСОБА_3 таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннявідносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому за вироком Київського районного суду м. Харкова 08.12.2020 року з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 19.05.2023 року, на невідбутий строк, що складає 01 рік 11 місяців 01 день, із залишенням додаткової міри покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_5