Справа №463/3667/25
Провадження №1-кп/463/383/25
В И Р О К

іменем України

14 липня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові матеріали кримінальної справи у кримінальному провадженні за №0000366 від 25.02.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шкло, Яворівського району, Львівської області, українки, громадянки України, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

обвинувачена ОСОБА_4 26.12.2023, 24 лютого 2025 року приблизно о 18 год. 19 хв., керуючи автомобілем марки «CHRYSLER 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Тракт Глинянський біля буд. №68 у м. Львові, в напрямку с. Лисиничі, Львівського району, Львівської області, грубо порушила вимоги п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), д) (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) Розділу 2, та п. 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) Розділу 18 чинних Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшила швидкість та не зупинила керований нею транспортний засіб, щоб надати дорогу пішоходам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в цей час переходили проїзну частину дороги в межах нерегульованого пішохідного переходу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого відбувся наїзд транспортного засобу на пішоходів.

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином скоїла злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена вину у скоєному визнала повністю, суду показав, що 24 лютого 2025 року приблизно о 18 год. 19 хв., керуючи автомобілем марки «CHRYSLER 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Тракт Глинянський біля буд. №68 у м. Львові, в напрямку с. Лисиничі, Львівського району, Львівської області, була не уважна, відповідно не зреагувала на зміну дорожньої обстановки, в наслідок чого здійснила наїзд на пішоходів що рухались по нерегульованому пішохідному переходу. Свою вину визнає повністю, щиро кається у скоєному, просить вибачення у потерпілої та її родини. Крім цього пояснив, що з моменту ДТП надавала потерпілій необхідну допомогу, повністю відшкодувала їй заподіяну шкоду. Просить її суворо не карати та не позбавляти права керування транспортним засобом. Просить врахувати, що на даний момент її чоловік та син проходять службу в лавах ЗСУ, використання автомобіля їй необхідне для виконання трудових обов`язків за місцем праці, здійснення волонтерської діяльності, а також відвідування непрацездатних батьків.

Представник потерпілої в судовому засіданні підтвердила, що на даний момент потерпіла до обвинуваченої жодних претензій не має, завдана їй шкода в повному об`ємі відшкодована.

Оскільки обвинувачена повністю визнала вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченою зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих матеріалів, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченої у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки вона 24.02.2025, приблизно о 18:19 год., керуючи транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху внаслідок чого заподіяла потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття у скоєному, сприяння органам слідства у розслідуванні справи, відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченій, суд враховує, що вона вчинила тяжкий злочин, в той же час щиро розкаявся у скоєному злочині, сприяла органам досудового розслідування у швидкому розкритті злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, по місцю проживання та реєстрації характеризується позитивно, відшкодувала завдану потерпілій шкоду.

А тому враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що її виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та відбуття покарання, а тому суд обирає їй основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, та на підставі ст.75 КК України звільняє від обраного покарання із випробуванням з покладенням на обвинувачену обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Також враховуючи наведене, а також пояснення обвинуваченої, які підтверджуються матеріалами справи, суд не вважає за доцільне призначення обвинуваченій додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

У відповідності до положень ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.

Також, слід стягнути з обвинуваченого в користь Державного бюджету України витрати пов`язані із залученням експерта.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Обрати покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від обраного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з часу проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 13928,25 грн (тринадцять тисяч дев`ятсот двадцять вісім гривень двадцять п`ять копійок).

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Вирок судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя ОСОБА_1