НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 вересня 2025 року Справа № 322/1300/25 Провадження № 1-кп/322/282/25

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Новомиколаївського відділу Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження,

встановив:

01.09.2025 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшло вищезазначене клопотання, в якому прокурор просить кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000165 від 22.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив таке.

Згідно з повідомленням від 21.08.2020 ОСОБА_4 , 21.08.2020, близько 15год. 30хв., невстановлена особа здійснила незаконну порубку двох дерев породи акація біла у полезахисній лісосмузі, розташованій за східною околицею с. Сорочино Новомиколаївського району Запорізької області.

За вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 22.08.2020 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

З метою здобуття доказів проведено ряд слідчих дій, проте вжитими слідчими (розшуковими) діями не виявлено беззаперечних прямих доказів, що вказують на факт вчинення кримінального правопорушення конкретною особою, у зв`язку з чим, повідомлення про підозру в межах кримінального 2 провадження за № 0000165 не здійснювалось, жодній особі не вручалось.

На підтвердження обставин, наведених у клопотанні прокурора, до нього додано: витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000165 від 22.08.2020, з якого вбачається відсутність відомостей про повідомлення будь-якій особі про підозру; постанову про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 22.08.2020, згідно з якою речовими доказами визнано напиляні частини стовбурів дерев породи акація біла загальним об`ємом 0,5 куб. м., які 21.08.2020 були вилучені в ході ОМП; квитанцію №022621.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1-1 частини другої статті 284 КПК України передбачено закриття кримінального провадження судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Частиною четвертою статті 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч. 6 ст. 368 КПК України суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.02.2024 по справі № 687/1066/22 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 117044181), та зазначає таке.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність як засада кримінального провадження з огляду на ч. 2 ст. 9 КПК полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно зі ст. 25 КПК, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Разом з тим до обов`язків держави входять позитивні зобов`язання у сфері прав людини, метою, яких є: захист осіб; забезпечення достатніх юридичних засобів реагування на випадки порушення прав людини; гарантія проведення ефективного, оперативного та невідкладного розслідування випадків порушення прав людини незалежними компетентними особами; сприяння реалізації та забезпечення ефективного механізму юридичного, передусім судового захисту основоположних прав людини; запобігання порушення прав людини із боку третіх осіб.

Доктрина позитивних зобов`язань передбачає, що держава повинна не тільки володіти законодавством, що найбільш повно забезпечує дотримання як негативних, так і позитивних прав, але і вживати всіх необхідних заходів для того, щоб воно реально діяло, а не залишалося на папері. Тобто права мають бути забезпечені не тільки de jure, але і de facto. Але держава вільна у виборі конкретних заходів, які підлягають застосуванню, щодо повного та ефективного захисту тих чи інших прав людини. Позитивні зобов`язання держави не можуть тлумачитись як такі, що визначають конкретні засоби чи конкретні дії держави.

Єдиним критерієм для визначення того, чи дотримувалась держава в особі її органів влади цього обов`язку, є ефективність її дій у конкретній ситуації.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23), від 18 жовтня 2023 року (справа № 750/1575/23, провадження № 51-4007км23).

Частиною першою статті 246 КК України, в редакції, що була чинною станом на 20.08.2020, передбачалася кримінальна відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду. У цій статті істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів (п. 1 Примітки до ст. 246 КК України).

Проте, у клопотанні прокурора не зазначено розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки двох дерев породи «акація біла» у полезахисній лісосмузі, розташованій за східною околицею с. Сорочино Новомиколаївського району Запорізької області, а також не зазначено потерпілого.

Отже, зі змісту клопотання прокурора не вбачається наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Водночас, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є самостійною підставою для закриття кримінального провадження, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а постанову про закриття кримінального провадження, у якому жодній особі не повідомлялося про підозру, з цієї підстави здійснюється слідчим (ч. 4 ст. 284 КПК України).

Таким чином, зверненню прокурора до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України має передувати встановлення події та складу кримінального правопорушення, що має бути відображено у клопотанні про закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд визнає клопотання прокурора необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 284, 314, 369 372, 376, 392, 532 КПК України, суд

ухвалив:

1. Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 22 серпня 2020 року за №0000165 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1