Справа № № 585/1450/25
Номер провадження 1-кп/585/387/25
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

21 травня 2025 року м.Ромни

Роменський місьрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

секретаря с/з ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали клопотання Роменської окружної прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000180 від 14.03.2025 за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 345 КК України, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гірник Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий (остання судимість): 04.12.2015 Селідовським міським судом Донецької області за ч.1 ст. 115, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком до 14 років, відбуває покарання в ДУ «Роменська виправна колонія,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , в якому зазначено про те, що засуджений ОСОБА_3 з 14.04.2016 відбуває покарання в державній установі «Роменська виправна колонія (№56)» за адресою: с. Перехрестівка Роменського району, вул. Вишнева, 19. За час перебування в установі виконання покарань ОСОБА_3 зарекомендував себе з негативної сторони, неодноразово порушував режим відбування покарання, за що на нього було накладено 8 дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ч. 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, які затверджені наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 (далі ПВР УВП), засуджений зобов`язаний дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань. Засуджений зобов`язаний дотримуватися норм, які визначають правомірні взаємовідносини з персоналом установи виконання покарань та іншими особами, виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, дбайливо ставитися до майна установи.

Наказом начальника державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» № 80/ОС від 05.12.2014 потерпілого ОСОБА_5 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи «Роменська виправна колонія (№56)».

Згідно ч. 2 ст. 18 КК України, примітки до ст. 364 КК України потерпілий ОСОБА_5 є службовою особою, тобто особою, яка постійно здійснює функції представника влади. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 02.03.1994 (з наступними змінами та доповненнями) до правоохоронних органів відносять органи і установи виконання покарань. Працівниками вказаного правоохоронного органу є працівники, які згідно даного закону беруть безпосередньо участь у виконанні вироків, рішень, ухвал і постанов судів.

Таким чином, ОСОБА_5 станом на 14.03.2025 являвся службовою особою та працівником правоохоронного органу, та відповідно виконував свої безпосередні службові обов`язки.

14.03.2025 близько 11 год. 00 хв. старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_5 , який є потерпілим у кримінальному провадженні, перебуваючи у форменому одязі зі спеціальними засобами, здійснював обхід двору локального сектору №8 відділення №10 державної установи «Роменська виправна колонія (№56)». В цей час засуджений ОСОБА_3 перебував в дворі вказаного відділення.

Продовжуючи виконувати свої службові обов`язки, здійснивши перевірку двору та не виявивши грубих порушень, ОСОБА_5 прямував в напрямку виходу з вказаного відділення. Помітивши останнього, засуджений ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що потерпілий є працівником установи виконання покарань, оскільки останній перебував у форменому одязі, та є особою, яка постійно здійснює функції представника влади, тобто є службовою особою, та виконує свої службові обов`язки, вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження, з метою перешкоджання законній діяльності потерпілого, почав рух двором назустріч ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, засуджений ОСОБА_3 , наблизившись до потерпілого ОСОБА_5 , бажаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілому, в ділянку правої щоки, тим самим в такий спосіб спричинивши останньому тілесні ушкодження, після чого припинив свої дії.

Згідно висновку експерта № 90 від 18.03.2025 у потерпілого ОСОБА_5 у правій очноямковій ділянці, з переходом на обидві повіки, визначається синець неправильної овальної форми, фіолетово-синього кольору. розмірами 4,5х4 см. Згідно оригіналу медичної карти амбулаторного хворого КНП «Роменська ЦРЛ» РМР, у потерпілого виявлено «…Підшкірна гематома правого ока…». Вищеописане ушкодження утворилося внаслідок дії тупого предмета (предметів), за механізмом удар/тиснення. Час утворення ушкодження відповідає 14.03.2025, на що вказує колір синця. Вказане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості оцінюється як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження (згідно пунктів 2.3.2б, 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року).

Таким чином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив суспільно небезпечне діяння, яке має ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив застосувати відносно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він не пам`ятає щоб когось бив, ОСОБА_5 він не знає. Більш детальних пояснень судом не було отримано в силу психічного стану ОСОБА_3 .

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та матеріали кримінального провадження №0000180 від 14.03.2025, подані в обґрунтування такого клопотання, приходить до наступного.

Згідно приписів частини 1 статті 513 Кримінального процесуального кодексу України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Так, вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що 14.03.2025 близько 11 год. 00 хв. він працював старшим прапорщиком внутрішньої служби в ДУ «Роменська виправна колонія (№56)», здійснював обхід двору локального сектору № 8 відділення № 10 державної установи «Роменська виправна колонія (№56)». В цей час засуджений ОСОБА_3 перебував в дворі вказаного відділення, останній підійшов ззаду до нього і вдарив кулаком правої руки в обличчя, в ділянку правої щоки. ОСОБА_3 був агресивним, розмову мав не ясну, висловлювався неадекватно.

Крім того, вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.345 КК України підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами з матеріалів кримінального провадження, а саме:

- витягом з ЄРДР за № 0000180 від 14.03.2025;

- протоколом прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 14.03.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 15.03.2025;

- актом судово-медичного обстеження №89 від 17.03.2025 ОСОБА_5 ;

- повідомленням НП «Роменська ЦРЛ» РМР №01-20/624 від 19.03.2025, про звернення ОСОБА_5 15.03.2025 за наданням медичної допомоги;

- висновком експерта № 90 від 18.03.2025;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 , від 18.03.2025;

- висновком експерта №94 від 20.03.2025;

- протоколом огляду відеозапису з камер спостереження території подвір`я локального сектору №8 відділу №10 ДУ «Роменська виправна колонія (№56)», від 17.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , від 17.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , від 17.03.2025;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , від 18.03.2025;

- висновком експерта № 93 від 20.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 17.03.2025;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , від 18.03.2025;

- висновком експерта № 92 від 20.03.2025;

- висновком судово-психіатричного експерта №262 від 10.04.2025, згідно якого ОСОБА_3 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру, рекомендована госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Суд, заслухавши особу, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, допитавши потерпілого, дослідивши письмові докази, висновки експертів, дійшов висновку, що обставини, зазначені у клопотанні відповідають ознакам суспільно-небезпечного діяння, передбаченого у частині 3 статті 345 КК України та підтверджуються належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Зазначені вище докази узгоджуються між собою та не містять жодних суперечностей.

Так, частиною 2 статті 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до статей 92, 93 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціалізований лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь. Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно приписів статті 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Отже, стаття 94 КК України містить три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: 1) характер і тяжкість захворювання (медичний критерій); 2) тяжкість вчиненого діяння (юридичний критерій); 3) ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб (соціальний критерій).

Характер і тяжкість захворювання визначаються клінічною формою психічного захворювання, його глибиною і стійкістю, динамікою хворобливого процесу, прогнозом його перебігу та деякими іншими обставинами, що стосуються хворобливого стану особи. Тяжкість вчиненого діяння ґрунтується на положеннях ст.12 КК України про класифікацію злочинів. Ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб містить оцінку суспільної небезпечності вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільне небезпечних наслідків та інших подібних обставин; а також психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності даного хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Суспільне небезпечне діяння, яке вчинив ОСОБА_3 , передбачається частиною 2 статті 345 КК України та відповідно до статті 12 КК України віднесено до категорії нетяжкого злочину.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №262 від 10.04.2025, ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом в примусовому порядку.

З огляду на встановлені обставини справи, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що факт вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке кваліфіковано за ч.2 ст. 345 КК України, сааме ОСОБА_3 , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду даного провадження.

Враховуючи викладене вище, особу ОСОБА_3 , характер та тяжкість його психічного захворювання, тяжкість та обставини вчинення ним суспільно небезпечного діяння, суд дійшов висновку про доцільність застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги, що буде достатнім для запобігання вчиненню ним повторних суспільно-небезпечних діянь.

Запобіжні заходи, заходи забезпечення кримінального провадження не обирались та не застосовувались.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо стягнення процесуальних витрат з особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, розгляду не підлягає відповідно до вимогст.124 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.395, 512, 513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом в примусовому порядку.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської обалсті протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_10