1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8013/25 1-кс/335/3202/2025
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, перебуваючи під пробаційним наглядом, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено, у невстановлених досудовим слідством особи, спосіб, місці і час, але не пізніше 08.07.2025, придбав кристалічний матеріал коричневого кольору, який містить психотропну речовину - метамфететамін, у прозорому спеціальному пакеті із застібкою zip-lock, з метою подальшого збуту.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , 08.07.2025 о 16.20 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, отримавши грошову винагороду у сумі 1920 гривень на банківську карту АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ № НОМЕР_1 , що емітована банком на ім`я офіційної дружини останнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що були надіслані, за його вказівкою, через термінал самообслуговування ТОВ «СВІФТ ГАРАНТ» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, 2-ж ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала оперативну закупку під зміненими анкетними даними, прибув до ділянки місцевості, що розташована поблизу буд. 1 по вул. Лобановського у м. Запоріжжя за геолокаційними координатами 47.864175,35.101637, де, на землі, залишив т.з. «закладку» з психотропною речовиною у спеціальному пакеті із застібкою zip-lock, який попередньо помістив до порожньої пачки з-під цигарок «Parlament» та о 16.26 год. за допомогою мобільного телефону через месенджер «Telegram» з прив`язаним абонентським номером НОМЕР_2 сповістив ОСОБА_7 про місце залишення т.з. «закладки» шляхом надіслання повідомлення останній з геолокаційними координатами, тим самим здійснив збут психотропної речовини.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, перебуваючи під пробаційним наглядом, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено, у невстановлених досудовим слідством особи, спосіб, місці і час, але не пізніше 11.09.2025, придбав кристалічний матеріал коричневого кольору, який містить психотропну речовину - метамфететамін, у прозорому спеціальному пакеті із застібкою zip-lock, з метою подальшого збуту.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 11.09.2025 приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу буд. № 212 по пр. Соборному у м. Запоріжжя, діючи повторно, отримавши готівкою грошову винагороду в сумі 2000 гривень від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала оперативну закупку під зміненими анкетними даними, шляхом передачі із рук в руки, збув останній психотропну речовину - метамфететамін, у прозорому спеціальному пакеті із застібкою zip-lock.
В ході обшуку було виявлено та вилучено:
Банківські карти банку «А-банк» № НОМЕР_4 , банку «Приватбанк» № НОМЕР_5 ;
Два предмети, що схожі на ножі;
Порожні зіп -пакети;
Два предмети схожі на гумові кийки;
Свідоцтво про реєстрацію ТЗ СТР677447;
Свідоцтво про реєстрацію ТЗ СТЗ904263;
Ключ запалювання із брелком сигналізації;
Легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «ML350», д.н.з. НОМЕР_3 .
Всі вищевказані речі було визнані речовими доказами по вищевказаному кримінальному провадженню.
Вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_5 , якого 11.09.2025 було затримано в рамках вказаного провадження у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідча посилаючись на те, що вилучені предмети в ході обшуку є речовими доказами, за якими органу досудового розслідування необхідно провести ряд судових експертиз з метою встановлення усіх обставин вчинення злочинів, просить клопотання задовольнити.
В судове засідання слідча не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.
Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК), приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом.
Оскільки всі вилучені предмети, знаходилися у безпосередньому володінні та (або) віданні особи, потенційно причетної до вчинення кримінальних правопорушень, єдино можливим ефективним способом його збереження є накладення арешту із залишенням на зберіганні в органі слідства.
Встановлені під час розгляду клопотання обставини очевидно вказують на те, що вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в подальшому можуть бути об`єктом слідчих дій, в тому числі експертних досліджень.
Тож, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
Водночас слідчий суддя зауважує, що власники майна не позбавлені можливості звернутись в подальшому з клопотанням про зміну або скасування арешту, накладеного на їх майно цією ухвалою.
Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
- Банківські карти банку «А-банк» № НОМЕР_4 , банку «Приватбанк» № НОМЕР_5 ;
- Два предмети, що схожі на ножі;
- Порожні зіп -пакети;
- Два предмети схожі на гумові кийки;
- Свідоцтво про реєстрацію ТЗ СТР677447;
- Свідоцтво про реєстрацію ТЗ СТЗ904263;
- Ключ запалювання із брелком сигналізації, з позбавленням його власника та інших осіб права на відчуження та розпорядження вказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1