ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 631/1164/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/83/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 вересня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному 26 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шевченківське Куйбишевського району Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 19 листопада 2010 року вироком Розівського районного суду Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням (з іспитовим строком 1 рік);

- 14 жовтня 2011 року вироком Розівського районного суду Запорізької області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 14 грудня 2011 року вироком Розівського районного суду Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 22 грудня 2016 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.1, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна;

- 16 вересня 2020 року вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від за ч.2 ст.345, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців з конфіскацією майна. Звільненого 15 квітня 2022 року за відбуттям строку покарання;

- 26 липня 2023 року вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;

- 05 вересня 2024 року вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від за ч.2 ст.125, ч.1 ст.71, ст.72 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 25 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 вересня 2023 року засуджено ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України (в редакції 28.04.2023 р.) до покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він у ніч з 25 на 26 липня 2023 року, точного часу в ході дізнання не встановлено, перебуваючи в квартирі ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході розмови між ним та ОСОБА_10 виникла сварка на побутовому ґрунті, після чого ОСОБА_8 діючи умисно, підійшовши та ставши навпроти ОСОБА_10 та наніс один удар правою рукою у обличчя зліва, а саме у область лівого ока, та один удар правою рукою у область лівої брови. Після цього ОСОБА_10 повернувся ліворуч, щоб вийти із кухні, а ОСОБА_8 наніс йому ще один удар правою рукою у область голови справа, а саме у область правого вуха. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_8 у ОСОБА_10 виявлено дві забійні рани в лівій надбрівній та правій біля вушній ділянках, синець в лівій навколо очній ділянці. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю більше шести днів, але менше трьох тижнів (21 доби).

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала

Прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини провадження, які суд визнав доведеними, і кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, а також у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вирокомНововодолазького районного суду Харківської області від 26 липня 2023 року більш суворим, призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування посилається на те, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинене в ніч з 25 на 26 липня 2023 року, в той час, як попередній вирок суду щодо нього постановлений 26 липня 2023 року Нововодолазьким районним судом, у зв`язку з чим, покарання ОСОБА_8 повинно бути призначене з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

Також зазначає, що суд не врахував, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив кримінальне правопорушення щодо людини похилого віку.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала частково, та з врахуванням вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 05 вересня 2024 року, вважала, що остаточне покарання останньому необхідно визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, саме з урахуванням саме вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 05 вересня 2024 року, при постановленні якого вже було враховано вирок цього суду від 26 липня 2023 року.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, були зроблені на підставі наданої ним заяви, доданої до обвинувального акту, відповідно до якої він беззаперечно визнав вину, а провадження було розглянуте в спрощеному порядку, передбаченому ст.382 КПК України. З урахуванням цього суд першої інстанції встановив фактичні обставини провадження та кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України (в редакції 28.04.2023 р.).

А тому висновки суду щодо фактичних обставин провадження, доведеності винуватості обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, які не оскаржувалися в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно ст.50, 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також дані, які всебічно характеризують особу винного. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Тільки з врахуванням та належним аналізом усіх цих обставин у своїй сукупності буде досягнуто необхідного балансу верховенства права та справедливості при вирішенні цього питання.

Такі вимоги кореспондуються з правовими позиціями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, а також приписами, зазначеними в ч.1 ст.1 КК України, ст.2 КПК України.

Суд апеляційної інстанції враховує, що санкція частини 2 статті 125 КК України передбачає покарання у виді: пробаційного нагляду на строк до п`яти років або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини кримінального провадження і дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, не одружений, не працює, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, утриманців не має, має місце реєстрації як внутрішньо-переміщена особа, за яким характеризується негативно (а.с.73), на військовому обліку та обліку районного сектора з питань пробації не знаходиться (а.с.80).

Колегія суддів також враховує наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме - щире каяття.

А також наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Поряд з цим, колегія суддів також враховує фактичні обставини цього кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, який будучи раніше неодноразово судимим, вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, маючи не зняту та не погашену судимість, наступного дня після вчинення аналогічного кримінального правопорушення, тобто інкриміноване кримінальне правопорушення вчинив в період, коли судом розглядалось інше вчинене ним кримінальне правопорушення, що свідчить про його антисоціальну поведінку та стійку злочинну спрямованість.

У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що інші види покарання, визначені в санкції статті, окрім, як обмеження волі, не зможе забезпечити досягнення мети покарання та в даному випадку не будуть відповідати особі обвинуваченого у зв`язку їх м`якості.

Відповідно до ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Відповідно до вимог ст.414 КПК України невідповідним ступню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасувати та відповідно до вимог, передбачених п.п.2, 4 ч.1 ст.420 КПК України, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України в межах санкції за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, відомостей про особу обвинуваченого, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню ч.4 ст.70 КК України, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, тоді суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Так, відповідно до змісту апеляційної скарги, прокурор зазначив, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_8 не врахував попередній вирок щодо нього, постановлений 26 липня 2023 року Нововодолазьким районним судом Харківської області, тим самим не застосував вимоги ч.4 ст.70 КК України.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 05 вересня 2024 року ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком, повністю приєднана невідбута частина покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 26 липня 2023 року у виді 200 годин громадських робіт. Тобто, вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 26 липня 2023 року, про який зазначає прокурор в своїй апеляційній скарзі, вже був врахований вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 05 вересня 2024 року.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що кримінальне правопорушення, за даним кримінальним провадженням ОСОБА_8 вчинив в ніч з 25 на 26 липня 2023 року, тобто до постановлення вироку щодо нього Нововодолазьким районним судом Харківської області від 05 вересня 2024 року, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що остаточне покарання останньому необхідно визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, саме з урахуванням саме вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 05 вересня 2024 року, при постановленні якого вже було враховано вирок цього суду від 26 липня 2023 року, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував вимоги ч.4 ст.70 КК України, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування вироку.

На думку колегії суддів таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вирокомНововодолазького районного суду Харківської області від 05 вересня 2024 року більш суворим, призначеним за даним вироком, визначити остаточно ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

В решті вирок залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту прибуття до виправного центру.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4