Справа №:755/118/25
Провадження №: 1-кс/755/2020/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого щодо нерозгляду клопотання від 30.05.2025, поданого в порядку ст. 220 КПК України у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 жовтня 2023 року за № 0003480, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_3 , звернувся зі скаргою до слідчого судді цього місцевого суду, в порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України на бездіяльність слідчого, у межах вказаного кримінального провадження, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, оскільки після отримання суб`єктом оскарження клопотання від 30.05.2025, яке були подане, у порядку ст. 220 наведеного Кодексу, останнє, у строки, регламентовані вказаною статтею Кодексу, не розглянуто.

У клопотанні заявник просив повідомити:

- які проведені слідчі дії, спрямовані на встановлення особи, ймовірно причетної до викрадення належного потерпілому ОСОБА_3 майна, а саме особи на ім`я ОСОБА_5 , яка на день інкримінованих подій працювала в магазині «Фора» по вул. Табірній, 46/48 біля метро «Берестейська» та допитати цю особу з приводу обставин, щодо яких здійснюється кримінальне провадження;

- чи було здійснено допит свідка ОСОБА_6 з приводу подій, що розслідуються. Контактні дані свідка мобільний телефон НОМЕР_1 ;

- чи з`ясовано місцезнаходження відеозапису з камер відео спостереження в приміщенні ЦНАП Дніпровського району м. Києва, який був вилучений працівниками відділу поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, який на той час був розташований по вул. Ярослава Гашека. Контактні дані особи, яка повідомляла про вилучений відеозапис мобільний телефон НОМЕР_2 ;

- які слідчі дії взагалі були виконані після повернення кримінального провадження за наслідком ухвалення 22.04.2025 слідчим суддею рішення про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

ІІ. Позиція сторін

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 скаргу підтримали з наведених у ній передумов, ураховуючи фактор бездіяльності, що витікає з положень ст. 220 КПК.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, однак слідчий суддя беручи до уваги положення ст. 22, 26 КПК в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у їх відсутність.

ІІІ. Правове регулювання питання

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі […], дії чи бездіяльність […]: 1) бездіяльність […], яка полягає […] у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, […], іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, […] про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: […] 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

ІV. Мотиви, з яких виходила слідчий судя у руслі з`ясованих обставин

Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування врегульовано статтею 220 КПК України. Відповідно до цієї статті такі клопотання слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У розумінні статті 303 КПК України нездійснення процесуальних дій, які дізнавач, слідчий, прокурор зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк, може вважатися протиправною бездіяльністю й оскаржуватися до суду лише у випадках, коли законний обов`язок службової особи щодо їх вчинення є безальтернативним і не передбачає дискреції як можливості вибору одного з кількох варіантів правомірної поведінки.

Відповідно наведене вказує, що бездіяльність як предмет судового оскарження має місце тоді, коли в установлений статтею 220 КПК України термін слідчий, прокурор не виконує дій, визначених цією статтею як обов`язкові, - не повідомляє особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду та/або не приймає жодного з альтернативно можливих рішень - не задовольняє клопотання і не виносить мотивованої письмової постанови про відмову у його задоволенні (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2019 року в провадженні №11-945сап18).

При цьому, як у ст. 220, так і ст. 303 КПК йдеться про бедіяльність пов`язану із виконанням будь-яких процесуальних дій.

Відповідно до КПК України існують категорії «процесуальні дії» та «слідчі (розшукові) дії» й «негласні слідчі (розшукові) дії».

Водночас щодо характеристики видових виявів родового інституту «дії» у КПК дефінування здійснюється у такий спосіб. Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. А відповідно до ч. 1 ст. 246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Тобто визначення поняття «процесуальні дії» КПК не наводить. Проте кримінальний процесуальний закон багато разів у своєму тексті оперує поняттям «процесуальна дія», поряд із такою парною категорією, як «процесуальне рішення».

Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК «кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку з вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність». Згідно з ч. 1 ст. 5 КПК «процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення». Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК «під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки». Пункт 4 ч. 2 ст. 36 КПК уповноважує прокурора «...в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом». Згідно з ч. 2 ст. 41 КПК «співробітники оперативних підрозділів (крім підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України) не мають права здійснювати процесуальні дії в кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора». Пункт 3 ч. 2 ст. 99 КПК до документів відносить «складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії». Відповідно до ч. 1 ст. 103 КПК «процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: 1) в протоколі; 2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії; 3) в журналі судового засідання». Частина 2 ст. 113 КПК приписує, що «будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу». Частина 1 ст. 137 КПК одним із елементів (складових, пунктів тощо) змісту повістки про виклик передбачає «процесуальна дія (дії), для участі в якій викликається особа» (п. 7 ч. 1 ст. 137 КПК України). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 141 КПК в клопотанні про здійснення приводу під час досудового розслідування зазначається, серед інших відомостей, «процесуальна дія, учасником якої повинна бути особа, про здійснення приводу якої заявлено клопотання».

Згідно з ч. 3 ст. 318 КПК «судове засідання відбувається в спеціально обладнаному приміщенні залі судових засідань. У разі необхідності окремі процесуальні дії можуть вчинятися поза межами приміщення суду». Керуючись ч. 2 ст. 484 КПК, «під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього». Згідно з ч. 2 ст. 499 КПК «під час досудового розслідування проводяться необхідні процесуальні дії для з`ясування обставин вчинення суспільно небезпечного діяння та особи неповнолітнього». Стаття 520 КПК присвячена процесуальним діям під час кримінального провадження на території дипломатичних представництв, консульських установ України, на повітряному, морському чи річковому судні, що перебуває за межами України під прапором або з розпізнавальним знаком України, якщо це судно приписано до порту, розташованого в Україні. Відповідно до ч. 1 ст. 561 КПК «на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені цим Кодексом або міжнародним договором». Згідно з ч. 4 ст. 571 КПК «слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії виконуються членами спільної слідчої групи тієї держави, на території якої вони проводяться». Керуючись ч. 3 ст. 598 КПК, «слідчий, прокурор України після перейняття кримінального провадження мають право здійснювати будь-які передбачені цим Кодексом процесуальні дії».

Це не весь перелік згадування конструкцій КПК України з використанням категорії «процесуальні дії»; проте наведений перелік відображає ключові засади застосування вказаної конструкції у кримінальному провадженні України.

Отже, за результатами узагальнення наведених положень КПК України (зокрема, ч. 1 ст. 561, ч. 3 ст. 598), однією з ознак процесуальних дій є передбачення їх КПК України. Одні норми (зокрема, п. 4 ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 280, ч. 4 ст. 571 КПК України) виводять категорію «слідчі (розшукові) дії» за межі поняття «процесуальні дії», про що свідчить сполучник «та» між ними. Інші конструкції норм КПК України (наприклад, ч. 2 ст. 41) дають підстави констатувати, що законодавець у категорію «процесуальні дії» вкладає поняття «слідчі (розшукові) дії» та «негласні слідчі (розшукові) дії». Про останню позицію свідчать норми КПК України щодо протокольного оформлення результатів таких дій та інших форм фіксування кримінального провадження (п. 3 ч. 2 ст. 99, ч. 1 ст. 103). Констатується й полісуб`єктний склад учасників здійснення процесуальних дій (ч. 2 ст. 484 КПК України).

Водночас аналіз положень КПК України щодо регламентування досудового розслідування дає підстави вважати, що в конструкціях типу «слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії» (наприклад, ч. 2 ст. 280 КПК України) під «іншими» процесуальними діями законодавець розуміє негласні слідчі (розшукові) дії.

Отже, на переконання слідчого суді, аналіз відповідних положень чинного законодавства дає підстави вважати, що «процесуальні дії» включають як «слідчі (розшукові) дії» так і «негласні слідчі (розшукові) дії». При цьому оперативно-розшукові заходи, які відповідно до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» проводяться до початку досудового розслідування, не охоплюються категорією «процесуальні дії», Зайву підказку про це містить п. 7 Перехідних положень КПК України, передбачаючи таке: «Оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності. Після набрання чинності цим Кодексом оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії здійснюються згідно з положеннями Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та положеннями цього Кодексу».

Таким чином, можливо констатувати, що процесуальні дії це дії, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення яких забезпечується силами, засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством. Ознакою процесуальних дій є передбачення їх КПК України.

Водночас, як убачається з аналізу змісту поданого клопотання, заявник фактично просив не про вчинення конкретних процесуальних дій, передбачених КПК України, а про надання загальної інформації щодо ходу досудового розслідування: які саме слідчі дії були вчинені, чи допитувалися певні особи, чи вилучався відеозапис тощо.

Таким чином, зазначене звернення не містить чіткого і визначеного прохання про проведення певної процесуальної дії, як цього вимагає зміст статті 220 КПК. Відповідно, положення цієї норми, які покладають на слідчого/прокурора обов`язок у визначений строк розглянути таке клопотання та прийняти рішення, не застосовуються до звернень інформаційного характеру, які не містять вимог щодо ініціювання процесуальних дій.

Відтак, відсутність відповіді на подане клопотання, яке не є належним процесуальним клопотанням про проведення процесуальної дії, у розумінні ст. 220 КПК, не може розцінюватися як процесуальна бездіяльність, що витікає з даної норми.

ІV. Висновок

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

З цих підстав Суд, керуючись статтями 303-307, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, постановив:

скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого щодо нерозгляду клопотання від 30.05.2025, поданого в порядку ст. 220 КПК України у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 жовтня 2023 року за № 0003480, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 15.30 година 18 червня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7