У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 4 серпня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві про надання дозволу на затримання з метою приводу відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001570.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 4 серпня 2025 року у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 у судове засідання для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі, прокурор просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На обґрунтування поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, прокурор зазначає, що рішення слідчого судді від 04.08.2025 р. у засіданні не оголошувалось, а його копію фактично отримано 05.08.2025 р., від цієї дати й обчислюється процесуальний строк.

По суті апеляції апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою через неправильне застосування ст. ст. 219, 290 КПК України й помилковий висновок про сплив строків досудового розслідування 18.11.2024 р.

В даному кримінальному провадженні: ОСОБА_6 повідомлено про підозру 18.09.2024 р.; 22.09.2024 р. досудове розслідування зупинене у зв`язку з розшуком; 03.10.2024 р. досудове розслідування відновлене; 10.10.2024 р. прокурор звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, що згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України є граничною подією обчислення строку. Після повернення матеріалів ухвалою від 28.04.2025 р., які надійшли до прокуратури 14.05.2025 р., від цієї дати, строк поновив перебіг і 22.05.2025 р. розслідування зупинене знову.

Отже, на переконання апелянта, фактично минуло 5 днів (18-22.09.2024 р.), 8 днів (03-10.10.2024 р.) та 9 днів (14-22.05.2025 р.), що спростовує висновок слідчого судді про сплив строку й свідчить про дотримання вимог ст. 219 КПК України. При цьому, положення ст. 290 КПК України не встановлюють обов`язку щодо відкриття матеріалів у разі звернення з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор наголошує на наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 407 КК України, враховуючи дані про повторне самовільне залишення ним служби та оголошення у розшук, що підтверджує ухилення від явки і наявність ризиків продовження протиправної поведінки.

Прокурор посилаючись на ст. ст. 7 9 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, зауважує, що надання дозволу на затримання для приводу відповідає легітимній меті забезпечення участі підозрюваного у розгляді клопотання про тримання під вартою та захисту суспільних інтересів, є необхідним і пропорційним.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

В провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001570, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом самовільного залишення 20.08.2023 р. військовослужбовцем ОСОБА_6 місця служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Досудовим розслідування встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_6 20.08.2023 р. самовільно залишив місце служби у військовій частині НОМЕР_1 .

18.09.2024 р. слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 407 КПК України, та за відсутності останнього, направлено його копію засобами поштового зв`язку за місцем проживання підозрюваного, а також до військової частини, в якій він проходив службу. За такого, з 18.09.2024 р. почав відліковуватися двомісячний строк досудового розслідування у даному провадженні, останній день якого припадає на 18.11.2024 р.

22.09.2024 р. слідчим винесені постанови про оголошення ОСОБА_6 у розшук та зупинення досудового розслідування.

02.10.2024 р., слідчим особисто вручено повідомлення про підозру ОСОБА_6 та 03.10.2024 р. допитано останнього з приводу складеної підозри.

03.10.2024 р. слідчим винесено постанову про відновлення досудового розслідування.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що слідчий звернувся до слідчого судді поза межами строку досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України, оскільки підозру ОСОБА_6 складено 18.09.2024 р.; двомісячний строк спливав 18.11.2024 р.. З урахуванням виключення періоду зупинення 23.09.2024 р. 02.10.2024 р. (ч. 5 ст. 219 КПК України) кінцевою датою став 28.11.2024 р. Даних про продовження строку в порядку ст. 294 КПК України не надано.

Слідчий суддя зазначив про відсутність підстав вважати, що строк був належно зупинений або не обчислювався, з огляду на те, що період звернення прокурора з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності не виключається зі строку розслідування (ст. 219, 290 КПК України), постанову про зупинення від 22.05.2025 р. винесено після спливу строку (28.11.2024 р.), що не відновлює процесуальні межі, а застосування п. 3 ч. 1 ст. 615 КПК України не доведено, оскільки відсутнє процесуальне рішення про зупинення через воєнний стан і не встановлено об`єктивної неможливості звернення до суду з обвинувальним актом.

Крім цього, слідчий суддя встановив, що вручення повідомлення про підозру 02.10.2024 р. і допит підозрюваного 03.10.2024 р. здійснені до постанови про відновлення (від 03.10.2024 р.), тобто в період зупиненого розслідування, що ставить під сумнів їхню належність та не може виправдати подальше обчислення строків на користь сторони обвинувачення.

Матеріали справи не містять постанов керівників прокуратури або ухвал слідчого судді про продовження до 3, 6, 12 місяців. Підтвердження їх наявності прокурором не подано.

Слідчий суддя послався на позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду викладену у Постанові від 24.10.2022 р., № 216/4805/20, згідно якої, по закінченні строку розслідування звернення до суду з процесуальними рішеннями поза межами цього строку є недопустимим; особа втрачає статус підозрюваного для цілей подальших процесуальних рішень. Відтак слідчий суддя не уповноважений розглядати клопотання про тримання під вартою (ст. 132, 176 КПК) та похідне від нього клопотання про дозвіл на затримання.

Крім того, на переконання слідчого судді прокурором не доведено, що обставини клопотання про запобіжний захід реально вказують на наявність підстав для тримання під вартою в межах чинного досудового строку, а також не надано достатніх підстав вважати, що особа переховується саме у процесуально релевантний період, коли суд вправі розглядати запобіжний захід.

Слідчий суддя звернув увагу на те, що до клопотання не додано процесуального рішення керівника органу досудового розслідування про визначення слідчого ОСОБА_7 , а витяг з ЄРДР не замінює постанову про визначення слідчого/групи слідчих.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане:

1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;

2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;

3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу, обставини.

Статтею 189 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, 29.11.2023 р. до ЄРДР за № 0001570 внесено відомості, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , підозрюється в тому, що він 20.08.2023 р. о 07.30 год., будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді курсант 1 взводу 1 навчальної роти навчального батальйону резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза її межами, понад три доби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Підозра ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема матеріалами службового розслідування проведеного військовою частиною НОМЕР_1 за фактом протиправних дій військовослужбовця, протоколами допиту свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими матеріалами.

З огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, є діючим військовослужбовцем, обізнаний про свідків кримінального правопорушення, на даний час його місцеперебування не встановлено, у зв`язку з чим останній оголошений у розшук, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому зазначені у клопотанні слідчого обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, на думку апеляційного суду, прокурором, відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України, доведено факт переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим наявні правові підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу останнього до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Стосовно дотримання органом досудового розслідування строків досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

За змістом ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включається у строки, передбачені цією статтею.

Отже, строк, після звернення прокурора до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, не включається у строк досудового розслідування.

З матеріалів клопотання та наданих прокурором, під час апеляційного розгляду, матеріалів вбачається, що 18.09.2024 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

22.09.2024 р. постановами слідчого, підозрюваний ОСОБА_6 оголошений у розшук, а досудове розслідування зупинено.

03.10.2024 р. постановою слідчого досудове розслідування відносно ОСОБА_6 відновлене.

11.10.2024 р. прокурор звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

28.04.2025 р. ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва клопотання прокурора стосовно ОСОБА_6 повернуто прокурору, яка отримана прокуратурою 14.05.2025 р.

22.05.2025р. постановою слідчого, досудове розслідування відносно ОСОБА_6 зупинене, у зв`язку з неможливістю встановлення місцезнаходження останнього.

За вказаних обставин, у вказаному кримінальному провадженні, минули строки досудового розслідування з 18.09.2024 р. по 22.09.2024 р. (5 днів), з 03.10.2024 р. по 11.10.2024 р. (9 днів), з 14.05.2025 р. по 22.05.2025 р. (9 днів), що у сукупності складає 23 дня, а тому строки досудового розслідування в розумінні положень ч. 3 ст. 219 КПК України, після пред`явлення ОСОБА_6 про підозру не закінчились.

З урахуванням викладеного, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні не закінчився, а також є доведеними обставини, передбачені ч. 4 ст. 189 КПК України, для затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, переховується від органу досудового розслідування та може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Тому, у даному кримінальному провадженні існує необхідність у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 4 серпня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві про надання дозволу на затримання з метою приводу відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001570 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

- приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

- закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

- добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;

- відкликання ухвали прокурором.

Виконання ухвали доручити начальнику Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3