Провадження №1-кп/127/309/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 12 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2015 за № 0002062, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Вороновиця Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Одеси, громадянина України, з середньою освітою, працюючого електромонтером у ТОВ «Подільський енергоконсалтинг», розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК).

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

З аналогічним клопотанням до суду звернувся обвинувачений ОСОБА_6 .

Прокурор вважав, що подані клопотання підлягаю задоволенню, а обвинувачені звільненню від кримінальної відповідальності.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за строками давності їм зрозумілі, а тому просили задовольнити заявлені клопотання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Частиною четвертою статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зі змісту частини першої статті 285 КПК випливає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 4 частини першої статті 49 КК визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно з обвинувальним актом близько 21:00 год. 27.03.2015 ОСОБА_5 зустрівся зі ОСОБА_7 поблизу будинку № 39 по вул. Радянська в смт. Вороновиця Вінницького району. Після чого ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 вчинити спільну крадіжку майна, яке знаходиться у гаражному приміщені по АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_8 , на що ОСОБА_5 погодився і у них виник спільний умисел, спрямований на заволодіння майном.

27.03.2015 у невстановлений час ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи мету легкої матеріальної наживи, а ОСОБА_5 ще й діючи повторно, на автомобілі «Тойота Корола», д.н. НОМЕР_1 , який належить батькові ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , під керуванням ОСОБА_5 приїхали до ГСК за адресою: вул. Гонти, 28 у м. Вінниці. Неодноразово будучи там та знаючи розміщення гаражів, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під?їхали до гаражу № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 .

Надалі ОСОБА_5 виліз на дах вказаного гаража та, викрутивши викруткою кілька шурупів, відігнув частину даху цього гаража, після чого проник всередину, де відчинив двері, через які до приміщення зайшов ОСОБА_10 .

У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 помітили всередині вказаного гаражу автомобіль марки «Хонда Акорд» чорного кольору, д.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення крадіжки із вказаного гаражного приміщення, почали розкомплектовувати автомобіль, в ході чого від`єднали двигун, КПП та елементи підвіски.

Потім 28.03.2015 близько 05:00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завантажили вказані деталі до автомобіля «Тойота Корола», д.н. НОМЕР_1 , на якому з місця вчинення злочину зникли, тим самим спричинили ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 66810,90 грн.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною третьою статті 185 КК за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у приміщення. В свою чергу дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за частиною третьою статті 185 КК за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у приміщення.

Відповідно до положень статті 12 КК ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд України у пункті 1 постанови Пленуму № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі Постанова від 23.12.2005) зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у частині першій статті 44 КК, а саме у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

У абзаці п`ятому пункту 2 наведеної Постанови від 23.12.2005 зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в абзаці четвертому пункту 2 Постанови від 23.12.2005 підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

З наданого суду матеріалів убачається, що інкриміноване обвинуваченим кримінальне правопорушення було вчинене з 27.03.2015 до 28.03.2015, тобто на час розгляду кримінального провадження судом минуло понад десять років з дня його вчинення. Отже, підставою для звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності є настання певної події, а саме закінчення строків давності на час розгляду кримінального провадження судом.

Вирішуючи питання щодо наявності умов для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності суд враховує таке.

Як вже суд зазначив вище, сторона обвинувачення під час досудового розслідування дійшла до переконання, що дії обвинувачених слід кваліфікувати саме за частиною третьою статті 185 КК.

Суд вже зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Суд також вважає за доцільне зауважити, що Верховний Суд (далі ВС) в ухвалі від 13.06.2019 (справа № 322/5602/13-к) зазначив, що застосування положень кримінального закону про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності для суду є обов`язковими. Тобто положення статті 49 КК носять імперативний характер та у разі встановлення судом закінчення цього строку безпідставної відмови у звільненні від відповідальності процесуальним законом не передбачено, навіть якщо проти такого звільнення будуть заперечувати інші учасники судового розгляду, наполягаючи на завершенні розгляду пред`явленого обвинувачення винній особі в загальному порядку.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Аналогічний висновок зроблений ВС і у постанові від 29.05.2019 (справа № 287/359/14-к) та постанові від 19.11.2019 (справа № 345/2618/16-к).

При цьому у постанові від 19.11.2019 ВС додатково зауважив, що пунктом 1 частини другої статті 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд вже зазначив вище, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені частиною першою статті 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у частині першій статті 49 КК строків не вчинила нового кримінального правопорушення.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених частиною першою статті 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Про обов`язок суду вирішити питання про звільнення особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності відповідних умов та підстав зазначив ВС і у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).

Отже, зважаючи на ту обставину, що строк, передбачений пунктом 4 частини першої статті 49 КК сплинув 28.03.2025, обвинувачені проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності не заперечували, інші правові застереження, які б свідчили про неможливість такого звільнення, в судовому засіданні встановлені не були, тому суд дійшов до переконання, що клопотання сторони захисту слід задовольнити.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК.

Відповідно до приписів частини другої статті 124 КПК витрати на залучення експерта суд стягує з обвинуваченого на користь держави у разі ухвалення обвинувального вироку.

Крім того, суд враховує висновок ВС, зроблений у постанові від 12.09.2022 (справі № 203/241/17), згідно з яким, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи, що суд дійшов до переконання про доцільність звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає, що судові витрати у цьому кримінальному провадженні слід покласти на державу.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження убачається, що до обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, яка у подальшому була внесена заставодавцем.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне запобіжний захід у вигляді застави, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 скасувати, а кошти, які були внесені за останнього, повернути заставодавцю.

Керуючись статтями 284, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 4 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2015 за № 0002062, закрити.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 у виді застави - скасувати.

Заставу внесену відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.07.2015 в розмірі 24360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень повернути заставодавцю, після набрання ухвалою суду законної сили.

Речові докази: двигун з навісними приладами, КПП, чотири амортизатора з пружинами, чотири ступиці та акумуляторні батареї до автомобіля марки «Хонда Акорд», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 залишити останньому.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування в сумі 3056 (три тисячі п`ятдесят шість) гривень 76 (сімдесят шість) копійок покласти на державу.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: