ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпра кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2024 року за № 0000054, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічню освітою, який розлучений, пенсіонер, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є інвалідом 3 групи, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

- 09.05.2024 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст.126-1 КК України до обмеження волі строком на 1 рік; на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк на 1 рік. 24.06.2024 Дніпровським апеляційним судом вказаний вирок змінено на пробаційний нагляд строком 1 рік.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив домашнє насильство за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 будучи зареєстрованим та постійно мешкаючи за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел, спрямований на систематичне вчинення домашнього насильства, діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, неодноразово безпричинно провокував словесні конфлікти, в ході яких ображав нецензурною лайкою свою матір, чим принижував її гідність та спричинив останній психологічних страждань, що завдали шкоди її психічному здоров`ю, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та призвели до погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 , оскільки остання, не має змоги вести звичний уклад життя, постійно побоюючись за свою безпеку в час коли ОСОБА_6 перебуває за місцем їх постійного місця проживання.

ОСОБА_6 неодноразово скоював домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , що свідчить про умисність та систематичність його дій, за наступних обставин.

Так, 14.02.2024 приблизно о 00:30 годині, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме: в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 домашнє насильство: погрожував їй фізичною розправою, ображав грубими нецензурними словами, внаслідок чого завдав шкоду її фізичному або психологічному здоров`ю. За вчинення вказаних дій, відносно ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 14.02.2024 серії ВАД № 069264, за яке 29.03.2024 постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. .

Окрім цього, 25.03.2024 приблизно о 21:30 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого проживання, вчинив домашнє насилля, повторно протягом року, відносно своєї матері ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою, вчинивши психологічне домашнє насильство, викликавши занепокоєння за життя та здоров`я. Внаслідок вказаного діяння, відносно ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 16.04.2024 серії ВАД № 389757, за яке 22.05.2024 постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 60 коп.

Далі, 09.07.2024 приблизно о 23:44 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого проживання, вчинив домашнє насилля, повторно протягом року, відносно своєї матері ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою, вчинивши психологічне домашнє насильство, викликавши занепокоєння за життя та здоров`я. Внаслідок вказаного діяння, відносно ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 17.07.2024 серії ВАВ № 010644, за яке 13.09.2024 постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

Окрім цього, 10.09.2024 приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері психологічного характеру, яке полягало в ображаннях лайкою, чим завдав фізичного болю та психологічних страждань, що вчинив повторно протягом року та був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно рішення суду від 16.10.2024 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП. За вчинення вказаних дій відносно ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.09.2024 серії ВАД № 069447, за яке 16.10.2024 постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

Далі, 10.09.2024 приблизно о 20:44 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство, повторно протягом року, відносно своєї матері ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою, вчинивши психологічне домашнє насильство, викликавши занепокоєння за життя та здоров`я. Внаслідок вказаного діяння, відносно ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 25.09.2024 серії ВАВ № 018247, за яке 25.09.2024 постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22.10.2024 приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого мешкання, маючи прямий умисел, спрямований на систематичне вчинення домашнього насильства, діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, знову спровокував словесний конфлікт та вчинив сімейну сварку з матір`ю ОСОБА_5 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, чим своїми діями, вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру.

Отже, вказаними систематичними насильницькими діями ОСОБА_6 заподіяв своїй матері психологічних страждань, що завдали шкоди психологічному здоров`ю і призвели до погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 , оскільки остання, не має змоги вести звичний уклад життя, постійно побоюючись за свою безпеку в час коли ОСОБА_6 перебуває за місцем їх постійного місця проживання.

Відповідно до довідки за результатами психодіагностичної роботи від 27.11.2024 практичного психолога ОСОБА_7 з потерпілою ОСОБА_5 встановлено, що внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_5 , знаходиться у пролонгованій ситуації стресу, це впливає на її самооцінку, стан здоров`я та здатність протистояти психологічному тиску, відчуття безпеки та життєрадісності. ОСОБА_5 скаржиться на поганий сон, погане самопочуття, почуття безпорадності, неможливості повноцінно відпочивати, втрату відчуття повноцінності життя внаслідок агресивної поведінки сина щодо неї. Поведінка ОСОБА_6 має ознаки домашнього насильства у формі психологічного (систематичний тиск, приниження, крики, образи). Така систематична поведінка сина ОСОБА_5 призвела до унеможливлення ефективного самозахисту жінки від його дій. Станом на 26.11.2024 психологічний стан ОСОБА_5 визначений як несприятливий. В її поведінці фіксуються стресові ознаки внаслідок взаємодії із сином ОСОБА_6 . Такий несприятливий стан ОСОБА_5 потребує відповідної психокорегувальної роботи.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснення по суті кримінального правопорушення не надав, а також позицію щодо визнання чи невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення не висловив.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання 24.06.2025 року не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд даного кримінального провадження за її відсутності. 08.05.2025 року в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснила, що ОСОБА_6 є її сином та зловживає алкогольними напоями. Упродовж 2024 року він систематично вчиняв насильство стосовно неї, зокрема неодноразово погрожував фізичною розправою, ображав її нецензурною лайкою, поводився агресивно, що викликало у неї почуття страху та тривоги. У зв`язку з цим вона неодноразово зверталася до поліції, за результатами чого ОСОБА_6 неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Щодо покарання, потерпіла просила суд призначити його на розсуд суду.

Крім вищевказаних пояснень потерпілої вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтверджується нижченаведеними доказами, які були судом досліджені, оголошені та перевірені на предмет їх достовірності в судовому засіданні, а саме:

- даними постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_6 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 340 грн., за події, що мали місце 14.02.2024 приблизно о 00:30 годині, а саме: ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме: в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 домашнє насильство: погрожував їй фізичною розправою, ображав грубими нецензурними словами, внаслідок чого завдав шкоду її фізичному або психологічному здоров`ю

- даними постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_6 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 340 грн., за події, що мали місце 25.03.2024 о 21:30 годині, а саме: ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого проживання, вчинив домашнє насилля, повторно протягом року, відносно своєї матері ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою, вчинивши психологічне домашнє насильство, викликавши занепокоєння за життя та здоров`я.

- даними постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_6 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 340 грн., за події, що мали місце 10.09.2024 приблизно о 20:44 годині, а саме: ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство, повторно протягом року, відносно своєї матері ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою, вчинивши психологічне домашнє насильство, викликавши занепокоєння за життя та здоров`я.

- даними постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_6 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 340 грн., за події, що мали місце 09.07.2024 приблизно о 23:44 годині, а саме: ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого проживання, вчинив домашнє насилля, повторно протягом року, відносно своєї матері ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою, вчинивши психологічне домашнє насильство, викликавши занепокоєння за життя та здоров`я.

- даними постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_6 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 170 грн., за події, що мали місце 11.09.2024 приблизно о 20:44 годині, а саме: ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого проживання, вчинив домашнє насилля, повторно протягом року, відносно своєї матері ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою, вчинивши психологічне домашнє насильство, викликавши занепокоєння за життя та здоров`я.

- даними постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_6 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 170 грн., за події, що мали місце 10.09.2024 приблизно о 14:00 годині, а саме: ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого проживання, вчинив домашнє насилля, повторно протягом року, відносно своєї матері ОСОБА_5 , погрожував фізичною розправою, вчинивши психологічне домашнє насильство, викликавши занепокоєння за життя та здоров`я.

- даними довідки за результатами психодіагностичної роботи з ОСОБА_5 від 27.11.2024 року, відповідно до яких оскільки ОСОБА_5 знаходиться у пролонгованій ситуації стресу, це впливає на її самооцінку, стан здоров`я та здатність протистояти психологічному тиску, відчуття безпеки та життєрадісності. ОСОБА_5 скаржиться на поганий сон, погане самопочуття, почуття безпорадності, неможливість повноцінно відпочивати, втрату повноцінного життя внаслідок агресивної поведінки сина щодо неї. Поведінка ОСОБА_6 має ознаки домашнього насильства у формі психологічного (систематичний тиск, приниження, крики, образи). Станом на 26.11.2024 року психологічний стан ОСОБА_5 визначений як несприятливий. В її поведінці фіксуються стресові ознаки внаслідок взаємодії із сином ОСОБА_6 .

Таким чином, доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченому ст. 126-1 КК України, підтверджена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

У рішенні у справі «А та Б проти Норвегії» Європейський суд з прав людини зауважив, що держави повинні мати можливість законно обрати додаткові юридичні заходи у відповідь на соціально небезпечну поведінку особи за допомогою різних процедур, що утворюють єдине ціле, для вирішення різних аспектів соціальної проблеми, яка виникла, за умови, що застосовані заходи в сукупності не являють собою надмірного тягаря для такої особи. У зазначеній справі Високий Суд не знайшов порушень ст. 4 Протоколу № 7, оскільки застосування подвійних видів штрафів до заявників здійснювалося належним чином, передбачалось у рамках однієї з процедур, які були тісно пов`язаними між собою за своєю суттю та в часі. Як зазначено у вказаному рішенні, ст. 4 Протоколу № 7 не виключає проведення подвійного провадження (у рамках кримінального та адміністративного права) у разі виконання певних умов. Зокрема, для того, щоб не відбулося забороненого подвійного засудження чи покарання, провадження мають бути об`єднані на комплексній основі та утворювати єдине ціле. Наведене означає не тільки те, що мета й засоби, які використовуються для її досягнення, мають доповнювати одне одного за своєю суттю і бути пов`язані в часі, але й те, що можливі наслідки такого правового реагування на відповідну поведінку повинні бути пропорційними та передбачуваними для осіб, яких вони стосуються.

Статтею 126-1 КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Ознакою об`єктивної сторони зазначеного кримінального правопорушення є систематичність фізичного, психологічного та економічного насильства, застосовуваного до подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Сама ж систематичність характеризується як кількісним критерієм (багаторазовість періодично здійснюваних дій), так і якісним, яким є взаємозв`язок, внутрішня єдність, що утворює наполегливу протиправну поведінку винуватої особи стосовно певного потерпілого чи потерпілих.

За вчинення одиничних діянь, які мають ознаки домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, винувата особа може бути притягнута до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Іншими словами адміністративним проступком, відповідальність за який наступає за ст. 173-2 КУпАП, може визнаватися вчинення домашнього насильства, яке не є тривалим чи систематичним.

Натомість систематичність як ознака кримінально-караного діяння означає повторюваність тотожних чи схожих дій чи бездіяльності, кожне з яких само по собі може створювати враження незначного, але їх вчинення у своїй сукупності досягають того рівня якості, коли у цілому діяння набувають ознак кримінального правопорушення, призводячи до наслідків, визначених диспозицією ст. 126-1 КК (фізичні або психологічні страждання, розлади здоров`я, втрата працездатності, емоційна залежність або погіршення якості життя).

Тобто для кваліфікації дій винуватої особи важливо, що насильницькі дії вчиняються систематично, а систему може становити як неодноразово застосована одна із трьох форм насильства, зазначена у ст. 126-1 КК, так і різна варіативність поєднання як фізичного, так і психологічного та економічного насильства щодо однієї і тієї самої потерпілої особи чи осіб.

При цьому кількісний критерій систематичності як ознака домашнього насильства полягає в учиненні трьох і більше актів насильства, про що раніше зазначав Верховний Суд (справа №583/3295/19, провадження №51-6189 км 20).

Ця ознака кримінального правопорушення поряд з іншими, визначеними ч. 1 ст. 91 КПК, підлягає доказуванню в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 92 КПК обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Разом з цим ст. 84 КПК визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту домашнього насильства якимось певним видом доказів. Діяння та наслідки, зазначені у ст. 126-1 КК, підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК.

Тобто факт документування домашнього насильства має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази, тому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факти актів насильства. Відповідно систематичність домашнього насильства, яке наполегливо продовжує вчиняти винувата особа, у тому числі, але не виключно, може бути підтверджена попереднім притягненням її до адміністративної відповідальності не менше двох разів за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП.

За таких обставин те, що особу раніше притягували до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не виключає наявності в її діях складу кримінального правопорушення, якщо вона продовжує вчиняти домашнє насильство, кількість епізодів яких загалом не менше трьох і ці систематичні дії потягли наслідки, визначені ст. 126-1 КК.

Відповідно обов`язковою ознакою об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК, є також наслідки у вигляді фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

При цьому шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи, яка могла бути чи завдана потерпілій особі, передбачена як наслідок адміністративного правопорушення, передбаченого 173-2 КУпАП, не охоплюється поняттям «фізичні або психологічні страждання, втрата працездатності, емоційна залежність, погіршення якості життя потерпілої особи», що є наслідком кримінально-караних діянь, визначених ст. 126-1 КК, на чому також раніше наголошував Верховний Суд (справа № 583/3295/19, провадження № 51-6189 км 20).

За встановленими судом обставинами ОСОБА_6 14.02.2024, 25.03.2024 року, 09.07.2024, 10.09.2024, 22.10.2024 року діючи умисно та систематично, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер та наслідки своїх протиправних дій і бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , яке полягало у словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою та погроз застосування щодо неї фізичного насильства. Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_5 постійно піддається приниженням, психологічним стражданням, перебуває у стані емоційного пригнічення, суттєво погіршилася якість її життя, у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя.

Судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною захисту її процесуальних прав, в тому числі права обстоювати свою правову позицію та надавати докази на її обґрунтування, а також для повного та об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Будь яких істотних порушень КПК України під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря- психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має третю групу інвалідності, вину не визнав, щире каяття не висловив.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення аналогічного злочину, продовжував систематично вчиняючи домашнє насильство стосовно своєї матері, чим завдавав істотної шкоди її психологічному та емоційному стану, створюючи для потерпілої атмосферу постійного страху, пригнічення та тривоги. При цьому, навіть після того, як у 2024 році, у відношенні нього було розпочато кримінальне провадження у зв`язку з його протиправними діями, він не зробив для себе жодних належних висновків, а навпаки продовжив систематичні акти домашнього насильства. У 2025 році він знову вчинив аналогічні протиправні дії щодо своєї матері, що повністю підтверджується відповідними постановами Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Така поведінка свідчить про явну схильність обвинуваченого до насильницької манери спілкування, ігнорування вимог закону та нехтування правами потерпілої, що вказує на підвищений рівень його суспільної небезпечності.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановленою

Обставинами, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення повторно та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України до обвинуваченого - суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому суд враховує правову позицію викладену у п. 10 абз. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якої, виходячи з положень частини 2 статті 75 КК України, а також змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України, про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання є неприпустимим.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 25.06.2018 року, справа № 511/37/16-к, постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24.05.2018 року, справа № 310/3080/16-к, постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.05.2018 року, у справі № 128/5484/13-к.

Відповідно до копії довідки начальника Індустріального районного відділу філії Центру пробації у Дніпропетровській області від 21.11.2024 року № 21/10/5157-24, ОСОБА_6 засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ст. 126-1 КК України, який змінений Ухвалою Дніпровського районного суду від 24.06.2024 року на пробаційний нагляд строком на 1 рік, на обліку в Індустріальному районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не перебуває та не перебував.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення до відбуття покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.05.2024 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.06.2024 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.05.2024 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.06.2024 року.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Враховуючи те, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання закінчився, при цьому обвинувачений впродовж всього розгляду кримінального провадження не ухилявся від суду та постійно з`являвся в судові засідання, сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 7, ст. 368-370, ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.05.2024 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.06.2024 року, перевівши покарання у виді пробаційного нагляду в позбавлення волі, виходячи зі співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпра.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ч. 15 ст. 615 КПК України протягом дня.

Головуючий суддя ОСОБА_1