УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 року м. Одеси

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджено з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка, Овідіопольського району, Одеської області, українця, громадянина України, з 07.03.2022 призваного на військову службу під час мобілізації до державної Прикордонної служби України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26.08.2025р. до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджено з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що 10.08.2020 року приблизно о 05:00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибули на автомобілі марки «BMW» моделі «318», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 , до лісосмуги між с. Великий Дальник та с. Розселенець, Біляївського району, Одеської області, яка розташована на відстані 1,4 км від автодороги «Одеса-Рені», де вживали алкогольні напої, спілкувались та ОСОБА_8 розповіла ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що у неї наступного дня день народження і їй виповнюється чотирнадцять років.

Під час проведення спільного дозвілля, ОСОБА_7 відійшов від транспортного засобу та попрямував в невідомому напрямку.

В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на вчинення дій сексуального характеру з потерпілою ОСОБА_8 , яка не досягла чотирнадцяти років.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи на задньому сидінні в автомобілі марки «BMW» моделі «318», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_8 , яка залишилась наодинці з ним, діючи з мотивів задоволення власної статевої пристрасті та маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з ОСОБА_8 , яка не досягла чотирнадцяти років, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та свідомо допускаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітньої ОСОБА_8 , запропонував останній вступити в статеві зносини, на що потерпіла погодилась.

Надалі, ОСОБА_4 за взаємною згодою ОСОБА_8 , без застосування фізичного та психічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , з використанням своїх геніталій.

25.08.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного не заперечував проти задоволення клопотання.

Підозрювана проти задоволення клопотання не заперечував, повідомив, що він виконував раніше обраний запобіжний захід.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки підтверджується наступними доказами, здобутими під час досудового розслідування, зокрема:

протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , яка вказала, що 10.08.2020 ОСОБА_4 вчинив дії сексуального характеру, шляхом вагінального проникнення в її тіло, при цьому останньому вона повідомляла про свій вік;

протоколом огляду місця події від 10.08.2020, в ході якого вилучено серветки та засіб контрацепції;

висновком молекулярно-генетичної експертизи, якою встановлено, що на штанах та трусах потерпілої ОСОБА_8 виявлено сліди сперми, які не виключаються за генетичними ознаками ОСОБА_4 ;

допитами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які вказали про обізнаність ОСОБА_4 в віці потерпілої ОСОБА_8 .

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0000829 від 01.08.2025 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

У своєму клопотанні прокурор зазначив як ризики за для запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання те, що ОСОБА_4 може:

переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Зазначений ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. У зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні території Херсонської, Запорозької, Луганської, Донецької областей чи АР Крим, та як наслідок, уникнути настання кримінальної відповідальності за скоєний злочин;

незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному проваджені. Зазначений ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, але на даний час не встановлених, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру; тим, що всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені і не допитані;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що враховуючи ОСОБА_4 будучи обізнаним про стан досудового розслідування кримінального провадження, дає можливість останньому перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наприклад залучати сторонніх осіб як самостійно та і через свою родичів, які будуть чинити тиск на свідків, та спотворювати обставини вчинення кримінального правопорушення, вживати заході для уникнення відповідальності іншими особами, які на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування;

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 зможе обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків.

На підставі вище викладеного та керуючись ст .ст. 181, 199 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджено з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на строк до 25 жовтня 2025 року включно наступні обов`язки:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання (проходження служби), що обґрунтовується необхідністю полегшення для можливості ОСОБА_4 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій;

-прибувати за першим викликом до слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області, прокурора чи суду;

-утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1