Справа № 164/1506/24
п/с 1-кп/164/79/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року Сел. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000181 від 06 червня 2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Маневичі Маневицького району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючго за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, із професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний, будучи визнаним 18.05.2024 військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби, 18.05.2024 о 15 год. 35 хв., перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , відмовився отримувати бойову повістку щодо призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оголошений Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022, про явку на 19.05.2024 до пункту збору, розташованого по АДРЕСА_2 , для подальшого проходження військової служби під час мобілізації та відправки в складі команди до військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому, ОСОБА_6 всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку та будучи належним чином оповіщеним про прибуття на відправку до військової частини, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, зокрема о 18 годині 19.05.2024 без поважних причин не з`явився до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 на відправлення у команді до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби за мобілізацією.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України визнав у повному обсязі та показав, що повістку відмовився отримувати, так як вважає себе фізично непридатним для проходження військової служби. В нього варикозне розширення вен і він потребує лікування. Він був незгідний з висновком ВЛК, так як його медичний огляд проводився лікарями поверхнево та його супроводжували працівники ТЦК та СП. Його дружина не працевлаштована, а син студент і проживає за рахунок батьків. Він, ОСОБА_6 здобуває кошти на прожиття сім`ї шляхом сезонних підробітків у лісі на користь підприємства лісового господарства та збиранням ягід і іншої лісової продукції. Це являється основним доходом сім`ї, а тому без нього його сім`я залишилася б без засобів для існування. Все вищеперераховане в сукупності визвало в нього сильне душевне переживання і тому враховуючи збіг тяжких особистих, сімейних обставин, він прийняв рішення відмовитись від отримання бойової повістки. У вчиненому розкаюється та жалкує, що так сталось. Просить не позбавляти його волі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він являється лікарем і проводив огляд ОСОБА_6 під час проходження ним ВЛК, про те ступінь варикозного розширення вен в останнього на той час не був таким, що являвся б підставою для визнання його непридатним до проходження військової служби.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина доводиться іншими письмовими доказами, а саме:

- повідомленням про кримінальне правопорушення за № 1660 від 24.05.2024;

- акту про відмову від отримання повістки на відправку від 18.05.2024;

- витягу із поіменного списку, де зазначено ОСОБА_6 як особу, що не прибув за повісткою до пункту збору;

- карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_6 ;

- довідкою військово-лікарської комісії відносно ОСОБА_6 , згідно якої зазначено придатний до військової служби від 18.05.2024 з зазначенням діагнозу «варикозна хвороба лівої н/к ХВН (два) ст.»;

- протоколу огляду предметів, де зазначено, що ОСОБА_6 перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- витягу з книги протоколів ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому вказано, що ОСОБА_6 придатний до військової служби;

- витягу з обліково-алфавітної книги призовників 1976 року народження, які проживають на території Маневицького району Волинської області, відповідно до запису № 7 на сторінці 82 гр. ОСОБА_6 був зарахований у запас по ст. 12 в графи І наказу МО СРСР № 260 від 1987 року, протокол № 6 від 24.03.1994;

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим і передбачене ст. 336 КК України, класифікується як нетяжкий злочин.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, вчинення кримінального правопорушення в наслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, вчинення кримінального правопорушення в наслідок сильного душевного хвилювання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень».

Виходячи з вищанаведеного, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, про те власною працею на сезонних роботах в користь підприємства лісового господарства здобуває кошти для потреб своєї сім`ї, займається збиранням ягід та іншої лісової продукції, одружений, має на утриманні сина який навчається в ЗВО, а також враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих обставин, суд рахує необхідним призначити покарання з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що встановлені по справі пом`якшуючі обставини, перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а тому призначення останньому навіть мінімального покарання в межах санкції ст. 336 КК України в даному випадку є явно недоцільним і дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції даної статті, із застосуванням ст. 69 КК України, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Обираючи ОСОБА_6 інший, більш м`який вид покарання, не зазначений в санкції ст. 336 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Санкцією ст. 336 КК України, в редакції закону, який діяв на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, та і на даний час, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

З 28.03.2024 року набув чинності Закон України №3342-ІХ від 23.08.2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким частину першу статті 51 доповнити пунктом 7-1 такого змісту: "7-1) пробаційний нагляд".

При призначенні покарання суд, враховуючи вищевказані обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, приходить до переконання, що саме покарання у виді пробаційного нагляду буде дійсно справедливим щодо досягненням мети покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено та учасниками розгляду відповідних клопотань не заявлялось.

Керуючись ст.ст. 98, 110, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України встановити обвинуваченому ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1