Справа № 954/209/24
Номер провадження 1-кп/954/49/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 рокус-ще Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області кримінальне провадження №0000440, внесеного до ЄРДР 03.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець м. Мелітополь Запорізької області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який не є депутатом будь-якого рівня,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У порушення вимог п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) президент, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади російської федерації спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі-ООН).

До складу ООН входять Україна, рф та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН усі члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX), серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави:

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав закріплені у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року, який визнається рф та Україною.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і рф.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

22 лютого 2022 року президент рф направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року президент рф публічно оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24.02.2022 військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, Донецькій та Луганській областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення для держави і у такий спосіб здійснили тимчасову окупацію частини території України.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію рф проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 08.11.2023 № 3429-IX, продовжено дію воєнного стану з 5 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб.

Таким чином, у період з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 по цей час на всій території України введено та діє правовий режим воєнного стану, що пов`язано із розв`язанням рф військової агресії проти України та веденням повномасштабних бойових дій на території України.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії російської федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» російська федерація визнана державою терористом (державою агресором).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 42 Положення про закони і звичаї війни на суходолі IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, ратифікованої Україною 24.08.1991, територія визнається окупованою якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

У період з 24.02.2022 по цей час більшу частину території Херсонської області, у тому числі Каховський район та м. Каховка, захоплено військовослужбовцями зс рф і вказана територія знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами).

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_7 , являючись громадянином України, фактично проживаючи в м. Каховка Каховської міської територіальної громади Каховського району Херсонської області, будучи достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення цього населеного пункту збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що територія Каховського району Херсонської області є невід`ємною складовою частиною України, перебуваючи у невстановленому місці, реалізуючи прямий умисел, погодився на пропозицію невстановлених представників держави-агресора (російської федерації) на зайняття керівної посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в незаконно створеній окупаційною владою (так званим, військовим комендантом Херсонської області), так званій Каховській військово-цивільній адміністрації (російською мовою «Каховская военно-гражданская администрация»), що здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території Каховської міської територіальної громади Каховського району Херсонської області.

У подальшому, 05.08.2022 на підставі указу, так званого голови військово-цивільної адміністрації Херсонської області за № 327-р, ОСОБА_7 діючи умисно, з метою завдання шкоди інтересам України, добровільно обійняв посаду, так званого заступника голови Каховської військово-цивільної адміністрації (російською мовою «заместителя главы Каховской военно-гражданской администрации»), пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Застосовані судом правові процедури.

Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia)

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, надійшов до Нововоронцовського районного суду Херсонської області для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 11.03.2024 було призначено підготовче судове засідання.

Суд від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого, провів судові засідання: 01.07.2024, 06.08.2024, 17.09.2024.

Про всі зазначені вище судові засідання обвинувачений повідомлявся про судовий розгляд кримінального провадження стосовно нього шляхом: публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», сайті Офісу Генерального прокурора та через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Обвинувачений мав можливість прибути до суду та скористатись своїм правом на вільний вибір захисника, користуватись своїми правами та подати до суду будь-які клопотання чи заяви.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченого ОСОБА_7 до призначених судових засідань здійснювались шляхом публікації судових викликів у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора. Також, відповідні повідомлення про виклик до суду були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Нововоронцовського районного суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Водночас, не зважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_7 на підконтрольній території України, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останнього за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

Щодо забезпечення права на захист

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_7 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, суд у повному обсязі забезпечив участь захисника в захисті інтересів обвинуваченого.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 02.12.2024 клопотання прокурора про здійснення спеціального судового розгляду за обвинуваченням ОСОБА_7 було задоволено.

За час судового розгляду обвинувачений міг визначитися з провадженням проти нього, та усвідомлюючи, що у нього виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак не змінив свою процесуальну поведінку та продовжив подальше ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи, суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового за спеціальною процедурою «in absentia», суд виконав та дотримав у повному обсязі.

Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор ОСОБА_4 за результатами розгляду кримінального провадження у ході судових дебатів висловив позицію, щодо повної доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Просив визнати обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити відповідне покарання в межах вказаної санкції статті, застосувавши додаткове покарання: у виді позбавлення права обіймати певні посади з конфіскацією всього майна.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що стороною обвинувачення не доведено факт добровільного зайняття посади обвинуваченим ОСОБА_7 . Крім того звертав увагу суду, що територія Херсонської області була тимчасово окупована, обвинувачений не знав про прийняття та відповідальність, передбачену ст. 111-1 КК України, до того ж інкриміноване його підзахисному діяння не було криміналізовано на час його можливого вчинення.

Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2023, в даному кримінальному провадженню здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

Так, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- з протоколу огляду від 02.02.2023 вбачається, що об`єктом огляду є відкритий ресурс мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтернет-порталі « ОСОБА_8 ». Вказана публікація містить відеофайл під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », публікація підписана на російській мові «5 октября в Каховской Школе Искусств им. А. Спендиарова состоялась концертная программа оркестра народных инструментов "День учителя».

У вказаній публікації міститься текст російською мовою наступного змісту: «5 октября в Каховской Школе Искусств им. А. Спендиарова состоялась концертная программа оркестра народных инструментов "День учителя". Многие учителя и воспитатели были награждены почетными грамотами на качественное обучение и воспитание юных жителей Каховки».

Також, у вказаній публікації міститься відеосюжет в якому особа зовні схожа на ОСОБА_7 дає інтервю, наступного змісту: «Разностороннее развитие наших детей, это наша задача первостепенная и город и глава военно-гражданской Администрации принимает значительные усилия для того чтобы город развивал это направления».

Крім того, на початку виступу з`являється табличка на якій російською мовою вказано « ОСОБА_9 Заместитель главы Каховськой ВГА».

- з протоколу огляду від 02.11.2023 вбачається, що об`єктом огляду є відкритий ресурс мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 телеграм каналу «Адміністрація Каховського района». За даним посиланням міститься публікація у формі тексту та відеосюжету, датована 05.10.2022, підписана «Сегодня, 5 октября, свой профессиональный праздник отмечают каховские педагоги и сотрудники в сфере образования».

У вказаній публікації міститься текст російською мовою наступного змісту: «Сегодня, 5 октября, свой профессиональный празник отмечают каховские педагоги и сотрудники в сфере образования.

Заместитель главы администрации пo гуманитарным вопросам поздравил учителей: "Уважаемые коллеги! Поздравляю вас с профессиональным праздником, Днем Учителя! Желаю вам крепкого здоровья, счастья, благополучия, новых трудовых и творческих успехов, реализации намеченных планов и от себя хочу вас поздравить следующим четверостишием».

Також, у вказаній публікації міститься відеосюжет в якому особа зовні схожа на ОСОБА_7 дає інтерв`ю пов`язаного зі святом днем вчителя.

- з протоколу від 27.09.2023 вбачається, що об`єктом огляду є відкритий ресурс мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який є офіційним каналом Каховської військово-цивільної адміністрації». За даним посиланням міститься публікація від 19.08.2022, в якій наявні два відеофайли під назвами «video_2023-09-27_10-45-17» та «video_2023-09-27_10-45-12», а також текст російською мовою з наступним змістом:

«Вчера, 18.08, комиссия провела приёмку нормативного и материально-технического обеспечения образовательного процесса:

-антитеррористическая и пожарная безопасность;

-состояние зданий, коммуникаций и земельных участков;

-подготовка к отопительному сезону;

-организация питания и медицинского обслуживания обучающихся;

-исполнение контрольных нормативов и показателей.

Особое внимание уделялось исполнению требований санитарных норм.

Глава Администрации ОСОБА_10 вместе с первым заместителем Главы Администрации по гуманитарным вопросам ОСОБА_9 и начальником Отдела образования ОСОБА_11 провели встречи с преподавательским коллективом И техническим персоналом общеобразовательных и дошкольных учреждений, где были обговорены ближайшие планы города и района».

Також на даних відео зафіксовано перебування ОСОБА_12 та ОСОБА_7 у школах та дитячих садках в м. Каховка перед початком 2022-2023 учбових років за російськими стандартами;

- протоколом огляду речей та комп`ютерних даних від 10.11.2023, де об`єктом огляду є інформація, яка міститься в мережі інтернет за посиланням «https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-filipcuku-pi» інтернет-сторінки Офісу Генерального прокурора від 11.04.2022, на якій наявна інформація щодо повідомлення про підозру ОСОБА_12 , відповідно до якої 10.04.2022 ОСОБА_12 СВ УСБУ в Херсонській області оголошено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України у т. ч. за фактом створення та очолення ним, так званої «військово-цивільної адміністрації м. Каховка»;

- з протоку огляду від 28.09.2023 вбачається, що об`єктом огляду є інформація, яка міститься в мережі інтернет за ІНФОРМАЦІЯ_6 , інтернет-сторінки «Официальный сайт Администрации Каховского района» (інтернет-адреса: https://kakhovka.khogov.ru) на якій російською мовою відображена структура (зображення 2, 3, 4, 5, 6 скриншоти зазначеної інтернет-сторінки), так званої Адміністрації Каховського району, де серед заступників, так званого голови адміністрації міста Каховки значиться ОСОБА_7 , а саме як заступник голови військово-цивільної адміністрації з гуманітарних питань, за яким закріплено відділи освіти, культури, спорту, з соціальних питань, у справах дітей, молоді російською мовою:

« ОСОБА_9 Заместитель главы ВГА по гуманитарным вопросам. Отдел образования, Отдел культуры, Отдел спорта, Отдел по социальным вопросам, Отдел по вопросам детей, Отдел по работе с молодежью +7 »;

- з протоколу огляду від 28.09.2023 вбачається, що об`єктом огляду є публікація, датована 22.08.2022, яка міститься в мережі інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (рос. мовою « ІНФОРМАЦІЯ_7 », який є «Официальный канал Каховской военно-гражданской администрации». Дана публікація містить відеофайл під назвами «video_2023-09-28_15-32-59» та текст російською мовою з наступним змістом:

«Сегодня, 22 августа, в Каховке прошёл ряд торжественных мероприятий, посвящённых Дню Российского Государственного Флага.

В России триколор это не просто флаг. Это символ единства народа и олицетворение могущества страны, знак уверенности в стабильности и завтрашнем дне.

У здания Каховской Администрации в торжественной обстановке подняли триколор.

C торжественной поздравительной речью обратился к присутствующим глава администрации ОСОБА_13 :

Также с торжественной речью к присутствующим обратился первый заместитель главы администрации по гуманитарным вопросам ОСОБА_14 :

"Для каждого человека такие символы, как герб и флаг, имеют огромное значение! Под флагом Советского Союза наши предки защищали нашу Родину от уничтожения. Россия правопреемница Советского Союза, и триколор - это флаг нашего огромного государства".

Разом з тим, зображення 4 протоколу містить скріншот відеофайлу під назвою: «video_2023-09-28_15-32-59» тривалістю 01 хв. 12 сек. на яких збережено відео, де зафіксовано підняття державного прапора російської федерації біля адміністративної будівлі Каховської міської ради;

- за протоколом огляду від 25.10.2023, де об`єктом огляду є публікація, датована 06.10.2022, яка міститься в мережі інтернет за посиланням https://t.me/VGA_Kakhovka/1985 телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». Вказана публікація містить відеофайл під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 », а також текст російською мовою з наступним змістом:

«В Каховской Школе искусств ко Дню учителя прошёл праздничный концерт

Участниками мероприятия стали педагоги и воспитатели образовательных учреждений всего района.

ОСОБА_15 , замглавы администрации по гуманитарным вопросам - «Наши дети активно принимают участие и в музыкальных различных кружках и школах. Одним из таких наших уникальных музыкальных учреждений является Школа искусств».

Сегодня B Школе искусств открыто несколько направлений подготовки. Дети могут научиться играть на баяне, фортепиано, домре и других музыкальных инструментах».

Вказаний вище відеофайл (відеозапис) має загальну тривалість 02 хв. 31 сек.

У проміжках часу з 00 хв. 20 сек. по 00 хв. 44 сек. на вказаному відео зображено ОСОБА_7 , який дає інтерв`ю російською мовою. Також на початку виступу з`являється напис на якій вказано російською мовою: « ОСОБА_15 ».

- протоколом огляду речей та комп`ютерних даних від 22.11.2023, де об`єктом огляду є інформація в інтернет-сторінці за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 яка містить пошукову систему «Предоставление сведений из ЕГЮЛ/ЕГРИП в электронном виде федеральной налоговой службы рф». За результатами огляду сформовано витяг про реєстрацію як юридичної особи, так званої «Каховская военно-гражданская администрация», за реєстраційними даними розташована за адресою: АДРЕСА_2 , керівник російською мовою зазначений « ОСОБА_10 ».

- висновком експерта № СЕ-19/116-23/6994-ФП від 29.05.2023, згідно з якої за результатами проведеної судово-портретної експертизи на відеофайлі з назвою «Відео_Деменко» (об`єкт дослідження), у проміжок часу з 00 хв. 51 сек. по 01 хв. 10 сек. та на фотознімку з особової картки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з назвою « ОСОБА_16 » (порівняльний зразок) зображена одна й та сама особа;

- висновком експерта № СЕ-19/226-23/6997-ФП від 30.05.2023, проведеної судово-портретної експертизи відповідно до якого на відеофайлі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (об`єкт дослідження) та на фотознімку з особової картки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з назвою « ОСОБА_16 » (порівняльний зразок) зображена одна й та сама особа;

- висновком експерта № СЕ-19/116-23/19815-ФП від 16.12.2023, проведеної судово-портретної експертизи відповідно до якого y файлі з назвою «07_день_учителя_каховка_Телега_НОВЫЙ_02_31.mp4», у проміжку часу з 00 хв. 20 сек. по 00 хв. 44 сек. та у файлі з назвою « ОСОБА_17 » зображена одна і та ж сама особа;

- протоколом проведених та розсекречених негласних слідчих (розшукових) дій (зняття інформації з електронних інформаційних систем) від 06.11.2023 відповідно до яких зафіксовано переписку підозрюваного ОСОБА_7 з представниками окупаційної адміністрації з питань організації діяльності відділу освіти, так званої Каховської військово-цивільної адміністрації, де зазначено цікавість, наполегливість з боку ОСОБА_7 щодо його призначення на посаду замісника голови Каховської військово-цивільної адміністрації, де з листування не вбачається примус, тиск щодо даного призначення на посаду, натомість можна зробити висновок, що обвинувачений займався координацією діяльності дошкільних та загальноосвітніх закладів, створених окупаційною адміністрацією держави-агресора на базі освітніх закладів територіальних громад Каховського району, а також зафіксовано наказ № 327-р від 05.08.2022, так званого голови військово-цивільної адміністрації Херсонської області про призначення ОСОБА_7 заступником голови окупаційної адміністрації.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що з початку повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України перебував у м. Нова Каховка, потім виїхав до м. Херсон. Десь у серпні 2022 року йому подзвонили батьки, які проживали в м. Каховка та пожалілися, що не отримують пенсійні виплати. У зв`язку з цим, він приїхав до м. Каховка та звернувся щодо даного питання на так званому «рецепшині» в приміщенні Каховської міської ради, на якій висів триколор та в приміщенні знаходились голова окупаційного органу та його заступники. До нього вийшов ОСОБА_7 від голови адміністрації ( ОСОБА_12 ). Свідок зазначив, що при розмові ОСОБА_7 сказав: «Никто брошен не будет и никого мы не оставим». Звернення щодо вирішення питання невиплати пенсії батькам писав письмово, питання залишилось невирішеним. Обвинуваченого знав до цього особисто, оскільки останній працював вчителем історії у школі №2, викладав у племінників свідка з 1998 року. Крім того, свідок бачив в мережі інтернет, як ОСОБА_7 на фоні триколору вітає педагогів окупованої Каховки з Днем учителя як заступник голови адміністрації, будь якого впливу на останнього не було.

Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom) Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду не встановлено жодних фактів, які б свідчили, що обвинувачений діяв під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли іноземну державу рф.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду (стороною обвинувачення), є вагомими для того, щоб визнати обвинуваченого винним у пред`явленому йому обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011.

Суд також встановив, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Суд використав всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Також суд у повному обсязі було забезпечено змагальність процесу.

Окупаційна адміністрація російської федерації - це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення тимчасово окупована територія України (у даному випадку як на час вчинення так і судового розгляду кримінального правопорушення).

У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами ст. ст. 39, 40 КК України, однак яких суд у цьому кримінальному провадженні не встановив.

Щодо недоведення нормативно-правових актів до відома громадян, суд зазначає наступне.

За статтею 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

За Указом Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» від 10 червня 1997 року №503/97 (за редакцією від 23.11.2007) нормативно-правові акти Верховної Ради України і Президента України набирають чинності через десять днів з дня їх офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні (пункт 4 Указу).

За пунктом 1 Указу Офіційними друкованими виданнями є:

"Офіційний вісник України";

газета "Урядовий кур`єр".

Офіційними друкованими виданнями, в яких здійснюється офіційне оприлюднення законів та інших актів Верховної Ради України, є також газета "Голос України", "Відомості Верховної Ради України".

Офіційним друкованим виданням, в якому здійснюється офіційне оприлюднення законів, актів Президента України, є також інформаційний бюлетень "Офіційний вісник Президента України" .

Акти Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України можуть бути в окремих випадках офіційно оприлюднені через телебачення і радіо.

Основна умова вступу нормативно-правового акта в силу, і відповідно обов`язку його знати є його офіційне оприлюднення, яке здійснюється шляхом опублікування у офіційних друкованих виданнях.

Опублікування нормативно-правового акту є юридичною підставою презумпції знання законодавства. Суть даної презумпції полягає в тому, що ніхто не може посилатись на незнання закону, якщо він був опублікований у встановленому законом порядку. Якщо нормативно-правовий акт не опубліковано, то відпадає юридична підстава презумпції знання законодавства. Таким чином існує прямий зв`язок між презумпцією знання законодавства та його офіційним опублікуванням.

Враховуючи, що Кримінальний кодекс України доповнено статтею 111-1 «Колабораційна діяльність» згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність» від 03.03.2022, який набрав чинності 15.03.2022 шляхом публікації в офіційному виданні «Голос України» №56, зазначена стаття Кримінльного кодексу України вважається такою, що опублікована у встановленому законом порядку та є доведеною до відома населення, в тому числі і до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі, оскільки доведена належним та достатнім обсягом доказів.

Оцінка суду

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недостовірними чи недопустимими.

Оцінка суду відносно доводів сторони захисту:

- 3 березня 2022 року Верховною Радою України прийнятий і 15 березня 2022 р. набув чинності Закон № 2108-ІХ, яким включено до Кримінального кодексу України статтю 111-1 Колабораційна діяльність, отже доводи захисника про відсутність кримінальної відповідальності у діях ОСОБА_7 на час вчинення даного кримінального правопорушення не знайшли свого підтвердження так як початком його вчинення є 05.08.2022, тобто після набуття чинності 15.03.2022 року ст.111-1 КК України.

- Відносно доводів щодо незнання обвинуваченим закону про кримінальну відповідальність яка йому інкримінована так як територія на якій він знаходився була окупована і там не можна було ознайомитись із чинним законодавством (Укрпошта перестала доставляти свою кореспонденцію до тимчасово окупованої Херсонської області), суд зазначає наступне. Незнання закону не звільняє особу від кримінальної відповідальності в Україні. Так статтею 68 Конституції України передбачено що: «Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.». Отже це означає, що обов`язок знати закони покладається на кожного громадянина, і посилання на їх незнання не є підставою для уникнення юридичної відповідальності, в тому числі кримінальної. Крім того судом встановлено, що ОСОБА_7 активно користувався мережею інтернет для висвітлення своїх дій, та повсякденному спілкуванні через месенджер «Telegram» тому не був позбавлений такої можливості.

- Відносно недоведення добровільності вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_7 стороною обвинувачення, суд вважає такий довід сторони захисту неспроможним та таким що повністю спростовується дослідженими доказами.

Так доведення добровільності є ключовим елементом для встановлення вини особи у даному кримінальному правопорушенні. Оскільки закон передбачає відповідальність саме за добровільну участь, судом досліджено докази надані стороною обвинувачення саме на предмет добровільності, тобто вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 за власною волею, без примусу, тиску чи обмани.

Прямими доказами добровільності є:

Свідок ОСОБА_18 фактично підтвердив, як обвинувачений брав активну участь в організації роботи в незаконних органах влади рф на посаді заступника, виявляв ініціативу, наполегливість, неоднаразово приймав участь в заходах (вітав вчителів), та висвітлював це в мережі інтернет. Він, чув від самого обвинуваченого слова на рос мові «Никто брошен не будет мы о всех позаботимся».

Відео та фотоматеріали:

Записи, скріншоти, публікації на яких видно активну участь обвинуваченого у роботі незаконних органів влади рф та інших діях, пов`язаних з їх роботою зокрема відкрита підтримка та вихваляння роботи в окупаційній адміністрації та підрозділах.

Непрямі докази, які в сукупності з іншими свідчать про добровільність характеру дій обвинуваченого ОСОБА_7 :

Так вислів на російській мові обвинуваченого під час розмови із свідком «Никто брошен не будет мы о всех позаботимся» фактично вказує суду на дії ОСОБА_7 , як одного із керівників окупаційної влади рф та свідчить про намір використати цю фразу для завоювання довіри, обіцяючи захист та підтримку в разі проблем. У контексті ця фраза була використана для створення позитивного іміджу держави окупанта, запевняючи у її турботі про людей, навіть якщо реальність інша. В цілому це свідчить суду про свідомий вибір обвинуваченого, та його злочинну мотивацію.

Прояв ініціативи, активності під час роботи в незаконній органах влади рф, та відсутність явних ознак примусу чи страху у поведінці обвинуваченого під час виступів.

Відсутність звернень до українських правоохоронних органів щодо погроз чи примусу.

Висловлення підтримки окупаційній владі та організація, виконання, звітування під час роботи на посаді в незаконних органах влади рф.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за: ч.5 ст.111-1КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Призначаючи покарання ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1КК України, суд врахував:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинене кримінальне правопорушення, яка за ст.12 КК України яке відноситься до тяжких злочинів;

- умисне вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення;

- суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що злочин характеризуються підвищеною суспільною небезпекою, оскільки вчинений проти основ національної безпеки України;

- відсутність обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 ;

- наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Підстави для застосування положень ст. 69, 75КК України відсутні, оскільки відсутні обставини, передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень з огляду на вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України.

З огляду на викладене, суд призначає ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років, яке за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_7 буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади або займатися певною діяльністю, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, і місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг строком на 15 (п`ятнадцять) років, та враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті. У даному випадку суд вважає, що буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та органів які надають публічні послуги в Україні.

Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Санкцією частини 5 статті 111-1 КК України передбачена можливість застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна. Суд дійшов висновку, що таке додаткове покарання ОСОБА_7 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, оскільки забезпечить у сукупності з іншими складовими покарання найбільший виховний ефект покарання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Щодо запобіжного заходу, суд враховував, що ухвалою слідчого судді від 19.12.2023 ОСОБА_7 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, отже вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Враховуючи, що судом призначається додаткове покарання у вигляді конфіскації майна обвинуваченого, не підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.12.2023, 08.01.2024 (справа №490/11658/23) на майно, яке належить ОСОБА_7 .

Витрати на залучення експертів при проведенні:

- судово-портретної експертизи за експертною спеціалізацією 6.2 (Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями) №СЕ-19/116-23/6997-ФП від 30.05.2023 у розмірі 1912,00 (одна тисяча дванадцять гривень 00 копійок);

- судово-портретної експертизи за експертною спеціалізацією 6.2 «Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями» №СЕ-19/116-23/6994-ФП від 29.05.2023 у розмірі 1912,00 (одна тисяча дванадцять гривень 00 копійок);

- судово-портретної експертизи за експертною спеціалізацією 6.2 (Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями) №СЕ-19/116-23/19815-ФП від 16.12.2023 у розмірі 3029,12 (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок);

- судово-автотоварознавчої експертизи за експертною спеціалізацією 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» №СЕ-19/115-23/15000-ФП від 03.11.2023 у розмірі 1673 грн (одна тисяча шістсот сімдесят три гривні 00 копійок),

всього складають 8526,12 грн, суд, з урахуванням положень ч. 2 ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 323,369-376,615 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний стосовно ОСОБА_7 залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання та взяття під варту.

Строк додаткового покарання ОСОБА_7 у виді позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.12.2023, 08.01.2024 (справа №490/11658/23) на майно: автомобіль марки «FIAT QUBO», 2018 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; 6/100 часток домоволодіння, житлове, садибного типу, до складу якого входить 4 житлові будинки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (загальна площа 916,0 кв. м., житлова площа 509,0 кв. м.), які належать на праві приватної власності ОСОБА_7 - залишити до виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Стягнути з ОСОБА_7 витрати на користь держави за проведення: - судово-портретної експертизи за експертною спеціалізацією 6.2 (Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями) №СЕ-19/116-23/6997-ФП від 30.05.2023 у розмірі 1912,00 (одна тисяча дванадцять гривень 00 копійок); - судово-портретної експертизи за експертною спеціалізацією 6.2 «Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями» №СЕ-19/116-23/6994-ФП від 29.05.2023 у розмірі 1912,00 (одна тисяча дванадцять гривень 00 копійок); - судово-портретної експертизи за експертною спеціалізацією 6.2 (Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями) №СЕ-19/116-23/19815-ФП від 16.12.2023 у розмірі 3029,12 (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок); - судово-автотоварознавчої експертизи за експертною спеціалізацією 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» №СЕ-19/115-23/15000-ФП від 03.11.2023 у розмірі 1673 грн (одна тисяча шістсот сімдесят три гривні 00 копійок); всього на загальну суму 8526,12 грн (вісім тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 12 копійок).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сил після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1