БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/580/23
Провадження №1-в/497/25/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про звільнення від покарання призначеного вироком суду у зв`язку із усуненням караності діяння

26.06.25 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника Болградського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області - ОСОБА_3 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград подання начальника Болградського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 від 11.06.2025 року за №662/28/7/1-25 про звільнення засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка, Болградського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

від покарання призначеного вироком суду у зв`язку із усуненням караності діяння,

ВСТАНОВИВ:

Болградський районний сектор №1 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області звернувся з поданням про звільнення від покарання призначеного вироком суду у зв`язку із усуненням караності діяння призначеного вироком суду ОСОБА_7 , засудженого Болградського районним судом Одеської області від 29.05.2023 за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

В обґрунтування подання, ініціатор зазначає, що вироком Болградського районного суду в Одеській області у кримінальному провадженні № 0000034 від 13.01.2023 р. засуджено гр. ОСОБА_7 , який з 12.07.2023 р. перебуває на обліку у Болградському районному секторі № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме разом з ОСОБА_8 , який на теперішній час звільнений від по карання по закінченню іспитового строку, за скоєння крадіжки: в середині вересня 2022 року на загальну суму 1 490.77 гривень.

На даний час гр. ОСОБА_7 перебуває на обліку як особа, яка скоїла новий злочин в період відбування покарання, та перебуває у розшуку згідно постанови про розшук Болградського РВП ГУНП в Одеській області за № 017398 від 04.06.24р.

Відповідно положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886- IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковиний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2022 рік становив 2481.00 грн.

Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 1490 грн. 77 коп., що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2481 грн.).

Таким чином внесені законодавцем зміни, відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, призвели до декриміналізації діяння, а дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання.

Ініціатор подання зазначає, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

З цих підстав начальник Болградського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 просить задовольнити подання

В судовому засіданні представник уповноваженого органу з питань пробації подання підтримав, просив його задовольнити. Надав пояснення з підстав зазначених в поданні.

Засуджений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Рекомендований поштовий лист з судовою повісткою повернувся до суду без вручення з відміткою листоноші, що «Адресат відсутні за вказаною адресою» (а.с.20-22).

Захисник подання підтримав, наполягав на його задоволенні. Пояснив, що ОСОБА_7 перебуває за межами України зі своєю сім`єю, куди вони виїхали під час військового стану в країні.

Прокурор вважав за доцільне звільнити засудженого ОСОБА_7 від призначеного вироком суду покарання з підстав викладених в поданні.

Заслухавши думку прокурора, представника уповноваженого органу з питань пробації, засудженої, перевіривши доводи подання, дослідивши матеріали особової справи засудженої, суд дійшов до таких висновків.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання.

Одним із таких фактів є усунення караності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч.2 ст.74 КК України.

Звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Необхідно зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Так, судом встановлено, що вироком Болградського районного суду Одеської області від 29.05.2023 року (справа №497/580/23, провадження №1-кп/497/70/23) ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,104 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного йому цим вироком покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст. 76 ч.1 п.п1,2, ч.3 п.2 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.104 ч.4 КК України покладено на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язок щодо нагляду за засудженим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проведення з ним виховної роботи.

Згідно розпорядження Болградського районного суду Одеської області від 07.07.2023 вирок суду набрав законної сили 29.06.2023 року.

Випробувальний термін за вказаним вироком, що встановлений ОСОБА_7 сплив 29.05.2024 року. Втім питання про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання даним вирком суду не було вирішено, оскільки в період іспитового строку ОСОБА_10 06.08.2023 року вчинив нове кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, та 29.08.2023 року було складено, затверджено і направлено до суду обвинувальний акт для розгляду. Справа 497/2015/23, провадження №1кп/497/22/25 перебуває на розгляді Болградського районного суду Одеської області.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Болградського районного суду Одеської області від 29.05.2023, за яким засуджений ОСОБА_7 , дії останнього кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, яке мало місце 02.09.2022 року. Вартість викраденого ОСОБА_11 майна становить 1490.77 гривень.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року N 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон N 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону N 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону N 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2022 року складав 1240.50 гривень (2481грн. - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240.50 грн. х 2 = 2481.00 гривень.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Отже, Законом №3886-IX фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, дійсно згідно вироку Болградського районного суду Одеської області від 29.05.2023 року, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 викрали майно потерпілої ОСОБА_12 на суму 1490.77 гривень, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімуму доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги (2481.00 гривень).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_7 розповсюджується дія Закону України N 3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_7 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України N 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст. ст. 369-372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання Болградського районного сектору №1 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання призначеного вироком суду у зв`язку із усуненням караності діяння - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , від призначеного покарання за вироком Болградського районного суду Одеської області від 29.05.2023 року (справа №497/580/23, провадження №1-кп/497/70/23) за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1