Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/21/25
Єдиний унікальний №733/941/24
Вирок

Іменем України

06 травня 2025 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня об`єднане кримінальне провадження кримінальних проваджень № 0000047 від 19 квітня 2024 року та № 0000164 від 21 червня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ічня Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, пенсіонера, не одруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В перших числах червня 2024 року, точних дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , з метою незаконного спилювання дерев без спеціального дозволу прийшов до лісового масиву, який знаходиться на території 6 виділу 26 кварталу лісового заказника місцевого значення «Софіївка-Романівщина» Жадьківського лісництва, на земельній ділянці із кадастровим номером :04:000:0012, що знаходилось у постійному користуванні філії «Ніжинське лісове господарство» ДП «Ліси України», правонаступником якого є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Північний лісовий офіс» та відноситься до переліку територій об`єктів природно-заподвідного фонду Національного природного парку «Ічнянський», не маючи спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком), порядок видачі якого передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», в порушення ст. 69 Лісового кодексу України, відповідно до якої спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубний квиток, в порушення ст.ст. 5,12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», які передбачають, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; в порушення вимог ст.ст. 9,30 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», які передбачають, що території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища. На території заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, використовуючи заздалегідь приготовлені інструменти знаряддя правопорушення, а саме, бензопилу, ОСОБА_3 здійснив самовільну порубку сироростучого дерева породи «вільха» діаметром шийки пня 46 см, завдавши навколишньому середовищу шкоди в розмірі 128348 гривень 12 копійок, що спричинило тяжкі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив дії, передбачені ч. 4 ст. 246 КК України, як незаконна порубка, вчинена на території природно-заповідного фонду, що спричинила тяжкі наслідки.

Прокурором в інтересах держави в особі Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області до ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 128348,12 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, надав показання щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, вказуючи на те, що в перших числах червня 2024 року, точної дати не пам`ятає, він, з метою незаконного спилювання дерев без спеціального дозволу, прийшов до лісового масиву, який знаходиться на території 6 виділу 26 кварталу лісового заказника місцевого значення «Софіївка-Романівщина» Жадьківського лісництва, що знаходилось у постійному користуванні філії «Ніжинське лісове господарство» ДП «Ліси України», правонаступником якого є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Північний лісовий офіс», не маючи спеціального дозволу, використовуючи заздалегідь приготовлену бензопилу, здійснив самовільну порубку сироростучого дерева породи «вільха» діаметром шийки пня 46 см, чим заподіяв шкоду навколишньому середовищу в особі Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Північний лісовий офіс» на суму 128348 гривень 12 копійок, яка на даний час не відшкодована. В скоєному щиро розкаюється. Цивільний позов, заявлений прокурором, визнає.

В судове засідання представник потерпілого Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Північний лісовий офіс» ОСОБА_5 не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України та поданий цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, підтримує в повному обсязі.

Згідно ст. 349 ч. 3 КПК України, суд вважає визнати недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового процесу. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст даних обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Таким чином суд, заслухавши показання обвинуваченого та вивчивши його характеризуючі дані, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 в судовому засіданні доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 246 КК України, як незаконна порубка, вчинена на території природно-заповідного фонду, що спричинила тяжкі наслідки.

Норми ч. 1 ст. 368 КПК України вказують, що ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до досудової доповіді, складеної Прилуцьким РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства середній.

Переходячи до вибрання міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку здійсненого кримінального правопорушення, його характер та ступінь. Особа обвинуваченого ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно.

До пом`якшуючих вину обставин обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючі вину обставини обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся в здійсненні кримінального правопорушення, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався, є особою, яка досягла пенсійного віку, відношення ОСОБА_3 до вчиненого, його поведінку після вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих вину ОСОБА_3 обставин.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, санкція статті за вчинення якого передбачає міру покарання від п`яти до семи років позбавлення волі, суд вважає вибрати ОСОБА_3 міру покарання в межах санкції частини 4 статті 246 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, так як такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

До початку судового розгляду прокурором в інтересах держави в особі Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області було заявлено цивільний позов про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок вчинення кримінального правопорушення, згідно якого прокурор просить стягнути із ОСОБА_3 на користь Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області шкоду, завдану навколишньому природному середовищу в розмірі 128348,12 грн.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст. 129 КПК України).

При цьому, суд керується відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду.

Так, згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1 ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст. 1192 ЦК України).

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Кримінальне правопорушення ОСОБА_3 було вчинено на території Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області (Ічнянської міської територіальної громади).

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06 листопада 2009 року розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді.

Враховуючи те, що під час судового розгляду кримінального провадження було доведено протиправні винні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вказаних дій у вигляді завданої шкоди державі в особі Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області та причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та наслідками, суд прийшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що розмір матеріальної шкоди, згідно з розрахунком розміру шкоди від 27.06.2024 року, проведеного старшим державним інспектором з ОНПС Чернігівської області ОСОБА_6 , завданої злочинними діями ОСОБА_3 становить 128348 (сто двадцять вісім тисяч триста сорок вісім) гривень 12 копійок, що підтверджується матеріалами справи, які слід стягнути з ОСОБА_3 на користь Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24.06.2024 року № 733/1360/24 про накладення арешту на майно велосипед невстановленої марки темного кольору з відсутнім сидінням, на місці якого встановлено «рогач» для встановлення дощок, власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сокиру, власником якої є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стовбур дерева породи «вільха», загальною довжиною 18 м; 38 колод (фрагментів) дерева породи «вільха», з метою збереження речових доказів з подальшою можливістю позбавлення права на їх відчуження, розпорядження та користування, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України, при цьому суд зазначає про наявність підстав для застосування спеціальної конфіскації згідно ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01.12.2020 у справі № 520/16693/15-к.

Витрати на проведення судових експертиз в кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд вважає обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 367 371, 373-374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України суд,

УХВАЛ И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 4 ст. 246 КК України і призначити йому міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбуття покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не здійснить нового кримінального правопорушення та відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки:

1.1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

1.2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області задовольнити повністю та стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь особі Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області (7, отримувач: ГУК у Черніг.обл/тг м. Ічня/24062100, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37972475, р/р UA0025669), 128348 (сто двадцять вісім тисяч триста сорок вісім) гривень 12 копійок в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди навколишньому природному середовищу.

Після набрання вироком суду законної сили, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24.06.2024 року № 733/1360/24 про накладення арешту на майно велосипед невстановленої марки темного кольору з відсутнім сидінням, на місці якого встановлено «рогач» для встановлення дощок, власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сокиру, власником якої є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стовбур дерева породи «вільха», загальною довжиною 18 м; 38 колод (фрагментів) дерева породи «вільха», з метою збереження речових доказів з подальшою можливістю позбавлення права на їх відчуження, розпорядження та користування.

Речові докази:

- стовбур дерева породи «вільха» довжиною 18 м., а також 38 фрагментів (частин) колод від нього, які передані на зберігання під розписку до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Північний лісовий офіс» залишити за належністю у Державному спеціалізованому господарському підприємстві «Ліси України» в особі філії «Північний лісовий офіс»;

- сокиру та велосипед невстановленої марки темно-синього кольору, які належать ОСОБА_3 та передані на зберігання до кімнати речових доказів ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області конфіскувати на користь держави на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України;

- DVD-R диск «My media» 407 GB 16х 120 min з відео файлом: «XGNR3537MP4», DVD-R диск «My media» 407 GB 16х 120 min, DVD-R диск з відео файлом під назвою: «0000000__0017», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання такої апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку, а учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1