ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1795/25

06 травня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001874 від 10.03.2025 року за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль Рівненської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, державних нагород та пільг не має, депутатом не являється, військовослужбовця Збройних Сил України за призовом під час мобілізації, на особливий період, курсанта 3 навчального взводу 3 навчальної роти 4 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимого, вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 357 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 18 березня 2025 р. за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, із врахуванням вироку Костопільського районного суду Рівненеської області від 21 січня 2025 року, на 6 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовому званні солдат, проходячи військову службу на посаді курсанта 3 навчального взводу 3 навчальної роти 4 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 24 вересня 2024 року близько 18 год. 00 хв. (точніше досудовим розслідуванням не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на військовій службі) самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та відправився до місця свого проживання у АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконував до 18 год. 00 хв. 20 грудня 2024 року, до моменту обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею Костопільського районного суду Рівненської області, чим припинено вчинення триваючого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав за фактичних обставин, зазначених в обвинувальному акті. При цьому показав, що, будучи призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , в навчальному центрі. 24 вересня 20224 року він без дозволу командування залишив місце розташування військової частини і поїхав додому, оскільки погіршився стан його здоров`я.

Суд, враховуючи те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши наслідки вчинення таких дій, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів у більшому об`ємі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану та органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким злочином, а також особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує положення ст. 50, 65 КК України, зокрема, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого злочину, особу винного те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та є необхідним призначити йому покарання за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі на строк у межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України.

Також встановлено, що вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року у справі № 564/4148/24, який набрав законної сили 31 березня 2025 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 357 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі. Зазначені кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 18.03.2025 р.

Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 18 березня 2025 року у справі № 564/466/25, який набрав законної сили 18 квітня 2025 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, із врахуванням вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 21 січня 2025 року призначено остаточне покарання 6 років позбавлення волі.

Покарання за вироками Костопільського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року та 18 березня 2025 року за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до ч. 4, ч. 1 ст. 70 КК України слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та до відбуття ОСОБА_4 призачити остаточне покарання 6 років позбавлення волі.

Крім того, встановлено, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 вчинив до постановлення зазначених вище вироків Костопільського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року та 18 березня 2025 року.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті (сукупність кримінальних правопорушень).

На підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України, суд визначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 373, 374, 376 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 4, ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року за 1 ст. 122, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 357 КК України та вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 18 березня 2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши 6 (шість) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4, ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 18 березня 2025 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шести) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але не довше 60 (шістдесяти) днів з дня проголошення вироку.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання - 20 грудня 2024 року 18 год. 00 хв.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1