Справа № 191/1218/25
Провадження № 1-в/191/246/25
У Х В А Л А

іменем України

19 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що заперечує проти задоволення.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 2102 грн. станом на 14.08.2020 року) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що 23.12.2021 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), до 4 років позбавлення волі. Даний злочин не підпадає під дію Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

30.03.2023 року вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років 10 /десяти / місяців позбавлення волі. На підставі частини 4 статті 70, статті 72 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, призначене покарання за даним вироком поглинути покаранням за вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 23.12.2021 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Відповідно до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 покарання відбуте за попереднім вироком від 23.12.2021 року Ленінського районного суду міста Дніпропетровська, а саме з 26.10.2021 по 30.03.2023, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з 26.10.2021. Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

З вищезазначеного вироку встановлено, що сума майнової шкоди становила 33 407,00 гривень, що перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення, а саме 07.09.2020 року, а тому не є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вищезазначеними вироками.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання, у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь відповідно до Закону України № 3886-ІХ, відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому, прокурору для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1