ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1773/25 Справа № 177/1445/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі в кримінальне провадження №0000818 від 05.05.2019 року за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомайське Криворізького району, Дніпропетровської області, ромської національності, громадянина України, маючого базову освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання:

за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців;

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням терміном на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 24 565,00 гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 10 000, 00 гривень 00 копійок, вирішено питання про речові докази,-

в с т а н о в и л а :

вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він 05.05.2019 приблизно о 15:10, керуючи автомобілем марки «ВА3-2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автомобільною дорогою, що пролягає поблизу селища Новопілля Криворізького району, Дніпропетровської області у напрямку Покровського району м. Кривого Рогу.

Під час руху даним транспортним засобом зазначеною ділянкою автомобільної дороги, ОСОБА_8 побачив попереду себе автомобіль «Volkswagen Golf II» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням його знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 та її малолітньою дитиною також рухався у тому ж напрямку.

Відчуваючи до ОСОБА_10 давню неприязнь, що виникла між зазначеними особами на побутовому ґрунті, у ОСОБА_8 раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів.

Відразу ж після цього, ОСОБА_12 вживаючи заходів для примусової зупинки транспортного засобу керованого ОСОБА_10 , з метою реалізації задуманого злочину, умисно здійснив випередження автомобіля ОСОБА_10 з одночасним перестроюванням в смугу його руху, та створивши небезпечну аварійну ситуацію, яка призвела до зіткнення транспортних засобів, змусив водія ОСОБА_10 зупинити керований ним транспортний засіб, на ділянці даної автомобільної дороги біля електричної опори №168/74, та зупинився сам, в результаті чого умисно пошкодив елементи належного ОСОБА_10 автомобілю марки Volkswagen Golf II» реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: решітку радіатору, крило та ліву передню фару.

Після цього ОСОБА_10 , вийшов з салону власного автомобілю для з`ясування підстав неправомірної поведінки ОСОБА_8 , а останній, не бажаючи припиняти свої протиправні дії, підшукав в салоні власного автомобілю «ВА3-2108» реєстраційний номер НОМЕР_3 , належний йому самозарядний пістолет моделі «Форт 12Р» серії НОМЕР_4 , споряджений не менше ніж шістьома пістолетними патронами травматичної (несмертельної) дії калібру.45 Rubber, вийшовши з салону даного транспортного засобу, продовжуючи свої протиправні дії, знаходячись біля електричної опори №168/74 на ділянці проїжджої частини автомобільної дороги, що пролягає поблизу селища Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області, приблизно о 15:14 годин 05.05.2019, з відстані приблизно 2-3 метрів, намагався здійснили постріл з вказаного пістолету в напрямку ОСОБА_10 , однак дана вогнепальна зброя дала осічку.

Скориставшись затримкою при стрільбі ОСОБА_8 , при перезаряджанні пістолету «Форт 12Р» серії НОМЕР_5 , потерпілий ОСОБА_10 швидко підбіг до ОСОБА_8 намагаючись відібрати з його рук вогнепальну зброю.

Однак, ОСОБА_8 не бажаючи припиняти свої злочинні дії, продовжуючи діяти з умислом спрямованим на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, з мотивів давньої стійкої неприязні до нього, знаходячись на вищевказаній ділянці проїжджої частини автомобільної дороги, приблизно о 15:15 годин 05.05.2019, під час боротьби з потерплим ОСОБА_10 , 3 близької відстані, утримуючи підшуканий ним самозарядний пістолет «Форт 12Р» серії НОМЕР_6 в руці, умисно здійснив з нього не менше 5 пострілів по потерпілому ОСОБА_10 в ділянки лівого передпліччя, передніх поверхонь обох тазо-стегнових суглобів та в передню ділянку живота, після чого на автомобілі «ВА3-2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , поїхав з місця вчинення злочину до будинку за місцем свого поживання - домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив самозарядний пістолет «Форт 12Р» серії НОМЕР_7 , застосований під час спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , для подальшого зберігання.

Внаслідок умисних, злочинних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому нижньої третини лівої променевої кістки, відриву тилоподібного відростку лівої ліктьової кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 797 від 12.06.2019, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я; вогнепальних поранень передньої черевної стінки, тазо-стегнових суглобів, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 797 від 12.06.2019, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім цього, ОСОБА_8 , приблизно у 2015 році (більш точного часу під час досудового слідства встановити не надалося можливим), біля нічного клубу «Орбіта», озташованого на території парку-відпочинку «Шахтарський» поблизу вул. Мусоргського в Покровському районі м. Кривого Рогу, знайшов, тим самим незаконно придбав, пістолет моделі «Форт 12Р» серії НОМЕР_8 калібру .45 Rubber, який в подальшому незаконно зберігав у салоні автомобілю марки «ВАЗ-2108» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , належного ОСОБА_13 , а також за місцем свого проживання у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , та носив при собі, в тому числі 05.05.2017 року під час умисного спричинення середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , що мало місце на ділянці проїжджої частини автомобільної дороги, шо пролягає поблизу с. Новопілля Криворізького району, Дніпропетровської області.

05.05.2019, в період часу з 20:52 годин до 21:27 годин співробітниками поліції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області біля будинку №1 по вул. Виноградна с. Новомаське Криворізького району Дніпропетровської області, у співмешканки ОСОБА_8 - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з її добровільної згоди, було виявлено та вилучено належний ОСОБА_8 пістолет моделі «Форт 12Р» серії НОМЕР_9 калібру 45 Rubber, споряджений одним патроном травматичної (несмертельної) дії калібру 45 Rubber.

Дану вогнепальну зброю ОСОБА_8 незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу, встановленого постановою ВРУ «Про право власності на окремі види майна» і Додатку №2 до цієї Постанови від 17.06.1992 р., постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», Інструкцією «'Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.98 р.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), без передбаченого законом дозволу.

На вказане рішення місцевого суду перший заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_15 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України з урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Виключити з резолютивної частини вироку посилання на ч. 1 ст. 70 КК України, вважати ОСОБА_8 засуженим за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням терміном на 2 роки із покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що ОСОБА_8 засуджений за кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, яке вчинив 05.05.20219 року, вказане правопорушення є нетяжким злочином. Тобто строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України закінчився 05.05.2024 року, що не враховано судом при ухваленні вироку.

Зазначає, що за відсутності ухилення від слідства та невчинення іншого злочину, у разі спливу строків за даним правопорушенням, особа підлягає обов`язковому звільненню від кримінальної відповідальності. Разом з тим, оскільки у обвинуваченого ОСОБА_8 не з`ясовано згоду на таке звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження в цій частині, його необхідно звільнити від призначеного покарання за ч. 1 ст. 122 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, захисника адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , який частково погодився з апеляційною скаргою прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 , який погодився про його звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В апеляційній скарзі прокурора не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановленого судом першої інстанції та доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені злочину, у зв`язку з чим апеляційний суд не переглядає вирок у цій частині.

Висновок суду щодо доведеності вини та притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України сторонами кримінального провадження не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , поміж іншого, засуджено за вчинення 05.05.2019 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років. Відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Згідно із ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_8 протягом п`яти років з моменту вчинення кримінального правопорушення від слідства та суду не ухилялася та до кримінальної відповідальності протягом цього часу не притягалася.

Таким чином, з огляду на положення п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного кримінального правопорушення складають п`ять років, а отже минули 05 травня 2024 року.

Разом з цим, прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду змінити та звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності та не з`ясування у обвинуваченого про можливість закриття кримінального провадження за цих підстав.

Положеннями ч. 2 ст. 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Апеляційним судом відповідно до ст. 285 КПК України, ОСОБА_8 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачений ОСОБА_8 надав свою згоду, підтвердивши, що йому зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, на що також надав свою згоду, в присутності захисника.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зазначені вище нормативні положення спрямовані на реалізацію також вимог засади змагальності сторін, згідно з якими суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків згідно із ч. 6 ст. 22 КПК України.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 417 КПК України, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує вирок суду першої інстанції та закриває кримінальне провадження.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року в частині засудження ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 122 КК України, підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього закриттю у зв`язку із закінченням строків давності.

Водночас, оскільки вирок суду першої інстанції апеляційним судом скасовується саме з підстав закінчення строків давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, а у кримінальному провадженні потерпілими ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до обвинуваченого, то в такому випадку, колегія суддів цивільний позов потерпілого залишає без розгляду та роз`яснює останнім, що з таким цивільним позовом ОСОБА_10 має право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства, що узгоджується з позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 19.12.2023 (справа № 378/1005/20, провадження № 51-4032км23).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року, щодо ОСОБА_8 скасувати в частині притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, - закрити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 70 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 залишити без розгляду.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: