У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

та обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР 24.05.2019 за №0005193, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в:

в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва знаходиться вказане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 заявили клопотання про закриття відносно останнього даного кримінального провадження на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення такого клопотання та подав своє, в якому просить встановити істину по справі, притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та іншу особу, допитати свідків по справі та захистити його, як громадянина від свавілля з відшкодуванням моральних страждань та витрат на лікування.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у зв`язку із закінченням строків давності наголосивши що позови з боку потерпілого до обвинуваченого про відшкодування будь-яких збитків на його користь до суду не подавались.

Суд, заслухавши думку сторін, з`ясувавши позицію обвинуваченого, впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приходить до наступних висновків.

Так, ОСОБА_6 згідно з обвинувальним актом обвинувачується в тому, що 23.05.2019, приблизно о 18.00 год., будучи працівником охоронної компанії «СТЕЛС», разом з іншими працівниками зазначеної охоронної компанії, за повідомленням про незаконні дії ОСОБА_4 , які полягали у порушенні громадського порядку, прибув до приміщення відділення банку «Ощадбанк» за адресою: м. Київ, вул. Преображенська, 27 і при виконанні своїх прямих обов`язків як працівника охоронної компанії, при спробі припинити незаконні дії потерпілого, спричинив останньому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Тобто, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Санкція ч.1 ст.122 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Таким чином, у відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , є нетяжким злочином.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.49 КК України у разі якщо з дня вчинення нетяжкого злочину до набрання вироком законної сили минуло три роки - особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч. 3 ст.288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа).

У постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України).

Враховуючи, що на даний час сплинув строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачений зазначеною вище нормою закону, ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, а кримінальне провадження відносно нього - закриттю.

Керуючись ст.49 КК України, ст.284 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього, яке внесене до ЄРДР 24.05.2019 за №0005193 - закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1