УХВАЛА

04 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 201/16506/24

провадження № 51-2947ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2025 року про повернення апеляційної скарги,

встановив:

Ухвалою Чечелівського районного суду м. Дніпра від 29 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора та звільнено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 200 Кримінального кодексу України (далі - КК), від кримінальної відповідальності на підставі пункту 3 частини 1 статті 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000016 закрито.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 повернуто останньому, оскільки він не є особою, яка має право на апеляційне оскарження вказаної ухвали районного суду від 29 квітня 2025 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування зазначеної ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.

Відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У частині 2 статті 424 КПК встановлено, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 , серед іншого, стверджує, що ухвалами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року (справа № 201/4303/24), від 05 червня 2024 року (справа № 201/6363/24), від 17 жовтня 2024 року (справа № 201/9207/24, справа № 201/13884/24) було відмовлено стороні обвинувачення у звільненні від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 із аналогічних підстав. При цьому, вважає, що повторне звернення вп`яте із аналогічними клопотаннями містить ознаки зловживання правом з боку сторони обвинувачення. Стверджує, що судами попередніх інстанцій допущено порушення кримінального закону.

Отже, скаржник наводить доводи щодо інших судових рішень, які не є предметом оскарження в цьому кримінальному провадженні.

Тобто, ОСОБА_4 не звернув уваги на те, що предметом розгляду суду касаційної інстанції у вказаному касаційному провадженні може бути ухвала апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги.

Вказана неузгодженість та суперечності в касаційній скарзі скаржника позбавляють суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження за його касаційною скаргою та прийняти остаточне рішення за наслідками її розгляду.

Таким чином, скаржнику необхідно звернути увагу на положення статті 424 КПК та визначитись з предметом оскарження.

При цьому, у касаційній скарзі скаржник має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Крім того, ОСОБА_4 у касаційній скарзі просить здійснювати касаційний розгляд за участю його захисників, однак в порушення вимоги частини 3 статті 427 КПК не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2025 року про повернення апеляційної скарги залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3