Справа № 357/8432/25
У Х В А Л А

05 червня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

слідчий: ОСОБА_4 ,

захисник: ОСОБА_5 ,

підозрюваний: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква, Київської області по кримінальному провадженню за №0000118 від 10.04.2025

клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Слобідка Обухівського району Київської області, громадянина України, працюючого у ТОВ «Оптікорм», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.361, ч.ч.1,2 ст.200, ч.4 ст.185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 по матеріалам кримінального провадження №0000118 від 10.04.2025, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.361, ч.ч.1,2 ст.200, ч.4 ст.185 КК України, враховуючи наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177, ст. 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Так, клопотання вмотивоване тим, що 31.12.2024 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував спільно із потерпілою ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 попросила ОСОБА_6 допомогти у оформлені «Є-допомоги».

В цей час у ОСОБА_6 , який розуміючи, що отримає доступ до банківського рахунку ОСОБА_8 , виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, через мобільний Інтернет банкінг, які зберігаються на її банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощад Банк».

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_6 того ж дня близько 20 години 30 хвилин використовуючи власний мобільний телефон марки ARMOR X8 IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_3 та володіючи навичками роботи з мобільним телефоном, діючи умисно, посягаючи на право власності потерпілої ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу облікового запису ОСОБА_8 в автоматизованій інформаційній системі «ОЩАД 24» АТ «ОЩАД Банк», який згідно зі ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є таким, що становить банківську таємницю, усвідомлюючи, що він не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, розміщених на банківському рахунку ОСОБА_8 НОМЕР_1 , відкритим в АТ «ОЩАД Банк», використовуючи особисте обладнання - телефон марки ARMOR X8 IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_4 із наявною сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_5 з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, здійснив несанкціоноване втручання в роботу облікового запису потерпілої та отримав таким чином несанкціонований доступ та контроль над банківським рахунком ОСОБА_8 НОМЕР_1 , що призвело до незаконного втручання та отримання інформації про наявні грошові кошти на картковому рахунку потерпілої.

Крім цього, 31.12.2024 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння належними ОСОБА_8 грошовими коштами, маючи доступ до банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ОЩАД Банк», без відома потерпілої, вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційної системи «ОЩАД 24» АТ «ОЩАД Банк», використовуючи особисте обладнання - телефон марки ARMOR X8 IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_4 із наявною сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_5 , усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілої, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, 31.12.2024 о 20 год. 30 хв., умисно, підробив електронний платіжний документ - платіжне доручення, у яких зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника ОСОБА_8 з власного рахунку НОМЕР_1 здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів в сумі 1000 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 , які направив до автоматизованої системи обробки інформації, чим здійснив підробку документа на переказ та використання підробленого документа на переказ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. На підставі завідомо підробленого документу на переказ - платіжного доручення, з банківського рахунку ОСОБА_8 несанкціоновано списано кошти в сумі 1000 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 .

В результаті чого, ОСОБА_6 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Крім того, 31.12.2024 близько 20 год. 31 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння належними ОСОБА_8 грошовими коштами, маючи доступ до банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ОЩАД Банк», без відома потерпілої, вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційної системи «ОЩАД 24» АТ «ОЩАД Банк», використовуючи особисте обладнання - телефон марки ARMOR X8 IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_4 із наявною сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_5 , усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілої, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, 31.12.2024 о 20 год. 31 хв., умисно, повторно, підробив електронний платіжний документ - платіжне доручення, у яких зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника ОСОБА_8 з власного рахунку НОМЕР_1 здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів в сумі 400 гривень на поповнення балансу абонентського номеру НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_6 , які направив до автоматизованої системи обробки інформації, чим здійснив підробку документа на переказ та використання підробленого документа на переказ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. На підставі завідомо підробленого документу на переказ - платіжного доручення, з банківського рахунку ОСОБА_8 несанкціоновано списано кошти в сумі 400 гривень на поповнення балансу абонентського номеру НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_6 .

В результаті чого, ОСОБА_6 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 400 гривень.

Також, 31.12.2024 близько 20 год. 34 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння належними ОСОБА_8 грошовими коштами, маючи доступ до банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ОЩАД Банк», без відома потерпілої, вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційної системи «ОЩАД 24» АТ «ОЩАД Банк», використовуючи особисте обладнання - телефон марки ARMOR X8 IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_4 із наявною сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_5 , усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілої, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, 31.12.2024 о 20 год. 34 хв., умисно, повторно, підробив електронний платіжний документ - платіжне доручення, у яких зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника ОСОБА_8 з власного рахунку НОМЕР_1 здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів в сумі 450 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 , які направив до автоматизованої системи обробки інформації, чим здійснив підробку документа на переказ та використання підробленого документа на переказ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. На підставі завідомо підробленого документу на переказ - платіжного доручення, з банківського рахунку ОСОБА_8 несанкціоновано списано кошти в сумі 450 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 .

В результаті чого, ОСОБА_6 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 450 гривень.

Крім того, 31.12.2024 близько 20 год. 59 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння належними ОСОБА_8 грошовими коштами, маючи доступ до банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ОЩАД Банк», без відома потерпілої, вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційної системи «ОЩАД 24» АТ «ОЩАД Банк», використовуючи особисте обладнання - телефон марки ARMOR X8 IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_4 із наявною сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_5 , усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілої, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, 31.12.2024 о 20 год. 59 хв., умисно, повторно, підробив електронний платіжний документ - платіжне доручення, у яких зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника ОСОБА_8 з власного рахунку НОМЕР_1 здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів в сумі 500 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 , які направив до автоматизованої системи обробки інформації, чим здійснив підробку документа на переказ та використання підробленого документа на переказ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. На підставі завідомо підробленого документу на переказ - платіжного доручення, з банківського рахунку ОСОБА_8 несанкціоновано списано кошти в сумі 500 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 .

В результаті чого, ОСОБА_6 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Крім цього, 31.12.2024 близько 21 год. 02 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння належними ОСОБА_8 грошовими коштами, маючи доступ до банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ОЩАД Банк», без відома потерпілої, вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційної системи «ОЩАД 24» АТ «ОЩАД Банк», використовуючи особисте обладнання - телефон марки ARMOR X8 IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_4 із наявною сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_5 , усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілої, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, 31.12.2024 о 21 год. 02 хв., умисно, повторно, підробив електронний платіжний документ - платіжне доручення, у яких зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника ОСОБА_8 з власного рахунку НОМЕР_1 здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів в сумі 500 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 , які направив до автоматизованої системи обробки інформації, чим здійснив підробку документа на переказ та використання підробленого документа на переказ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. На підставі завідомо підробленого документу на переказ - платіжного доручення, з банківського рахунку ОСОБА_8 несанкціоновано списано кошти в сумі 500 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 .

В результаті чого, ОСОБА_6 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Також, 31.12.2024 близько 21 год. 05 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння належними ОСОБА_8 грошовими коштами, маючи доступ до банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ОЩАД Банк», без відома потерпілої, вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційної системи «ОЩАД 24» АТ «ОЩАД Банк», використовуючи особисте обладнання - телефон марки ARMOR X8 IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_4 із наявною сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_5 , усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілої, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, 31.12.2024 о 21 год. 05 хв., умисно, повторно, підробив електронний платіжний документ - платіжне доручення, у яких зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника ОСОБА_8 з власного рахунку НОМЕР_1 здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів в сумі 500 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 , які направив до автоматизованої системи обробки інформації, чим здійснив підробку документа на переказ та використання підробленого документа на переказ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. На підставі завідомо підробленого документу на переказ - платіжного доручення, з банківського рахунку ОСОБА_8 несанкціоновано списано кошти в сумі 500 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 .

В результаті чого, ОСОБА_6 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Крім того, 31.12.2024 близько 21 год. 06 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння належними ОСОБА_8 грошовими коштами, маючи доступ до банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ОЩАД Банк», без відома потерпілої, вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційної системи «ОЩАД 24» АТ «ОЩАД Банк», використовуючи особисте обладнання - телефон марки ARMOR X8 IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_4 із наявною сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_5 , усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілої, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, 31.12.2024 о 21 год. 06 хв., умисно, повторно, підробив електронний платіжний документ - платіжне доручення, у яких зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника ОСОБА_8 з власного рахунку НОМЕР_1 здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів в сумі 600 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 , які направив до автоматизованої системи обробки інформації, чим здійснив підробку документа на переказ та використання підробленого документа на переказ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. На підставі завідомо підробленого документу на переказ - платіжного доручення, з банківського рахунку ОСОБА_8 несанкціоновано списано кошти в сумі 600 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 .

В результаті чого, ОСОБА_6 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 600 гривень.

Крім цього, 31.12.2024 близько 21 год. 07 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння належними ОСОБА_8 грошовими коштами, маючи доступ до банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ОЩАД Банк», без відома потерпілої, вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційної системи «ОЩАД 24» АТ «ОЩАД Банк», використовуючи особисте обладнання - телефон марки ARMOR X8 IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_4 із наявною сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_5 , усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілої, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, 31.12.2024 о 21 год. 07 хв., умисно, повторно, підробив електронний платіжний документ - платіжне доручення, у яких зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника ОСОБА_8 з власного рахунку НОМЕР_1 здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів в сумі 900 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 , які направив до автоматизованої системи обробки інформації, чим здійснив підробку документа на переказ та використання підробленого документа на переказ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. На підставі завідомо підробленого документу на переказ - платіжного доручення, з банківського рахунку ОСОБА_8 несанкціоновано списано кошти в сумі 900 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_6 .

В результаті чого, ОСОБА_6 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 900 гривень.

Також, 31.12.2024 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебував спільно із потерпілою ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 попросила ОСОБА_6 допомоги у оформлені «Є-допомоги».

В цей час у ОСОБА_6 , який розуміючи, що отримає доступ до банківського рахунку ОСОБА_8 , виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, через мобільний Інтернет банкінг, які зберігаються на її банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощад Банк».

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці в період часу з 20 год 30 хв по 21 год 07 хв, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, таємно від оточуючих, увійшов до мобільного додатку «ОЩАД24» тим самим отримав доступ до рахунку ОСОБА_8 та використовуючи її особистий кабінет у додатку «ОЩАД24», здійснив сім переказів грошових коштів у сумі 4 450 гривень на банківський рахунок НОМЕР_6 виданий на ім`я ОСОБА_6 та один платіж в сумі 400 грн з поповненням балансу абонентського номеру НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_6 .

Внаслідок вищевказаних дій з банківського рахунку НОМЕР_1 відкритого АТ «Ощад Банк», який належить потерпілій ОСОБА_8 , було здійснено несанкціоноване списання коштів на загальну суму 4 850 гривень.

ОСОБА_6 , заволодівши грошовими коштами потерпілої в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 4 850 гривень.

30.05.2025 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.ч.1,2 ст.200, ч.4 ст.185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.Заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 09.04.2025;

2.Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила про всі відомі їй деталі вчинення кримінального правопорушення;

3.Долученими в порядку ст.93 КПК України потерпілою ОСОБА_8 квитанціями та випискою з її банківського рахунку, де зафіксовано рух коштів;

4.Отриманням речей, а саме: мобільного телефону ОСОБА_6 ;

5.Протоколом огляду речей, а саме мобільного телефону ОСОБА_6 , де зафіксовано зарахування на його банківський рахунок грошових коштів з рахунку потерпілої ОСОБА_8 ;

6.Показаннями свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка повідомила про всі відомі їй деталі вчинення кримінального правопорушення;

7.Показаннями свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який повідомив про всі відомі йому деталі вчинення кримінального правопорушення;

8.Протоколом огляду документів, а саме: виписки банківського рахунку ОСОБА_6 , де зафіксовано зарахування коштів з рахунку потерпілої ОСОБА_8 ;

9.Показаннями підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 вбачається необхідність запобігання спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.1 ст.361, ч.ч.1,2 ст.200, ч.4 ст.185 КК України, а також наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування такого виду запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, йому загрожує кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, працевлаштований, не одружений, не маючий на утриманні малолітніх/неповнолітніх, має постійне місце проживання, яке співпадає з місцем реєстрації, а також враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжких та тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, прокурор та слідчий просять застосувати до підозрюваного саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на останнього певні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у його мотивувальній частині, зокрема просив враховувати наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, наявності підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 статтею 177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус, а також враховуючи передбачені санкції ч.1 ст.361, ч.ч.1,2 ст.200, ч.4 ст.185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими та тяжким злочинами, що може надати підставу вважати, що підозрюваний може переховуватися від слідчого та суду.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Захисник в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, у ракурсі установлених фактичних обставин

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний-обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним - обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

В ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.ч.1,2 ст.200, ч.4 ст.185 КК України за викладених у клопотанні обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах за №0000118 від 10.04.2025 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.ч.1,2 ст.200, ч.4 ст.185 КК України.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Красна Слобідка Обухівського району Київської області, громадянин України, працюючий у ТОВ «Оптікорм», не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин, визначених ст. 132, п. 1 ч. 1 ст. 177, пунктів 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 п. 32, Series A, № 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

На думку слідчого судді, ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду є реальним з огляду на тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та суворість можливого покарання. Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.ч.1,2 ст.200, ч.4 ст.185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими та тяжким злочинами. Санкція частини 4 статті 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Отже, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності у випадку визнання його винуватим у майбутньому, підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з останнім, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризику, передбаченого п. 1 ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак, у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені пунктами 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків; репутація підозрюваного; майновий стан; наявність постійного місця проживання; розмір майнової шкоди, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України свідчить про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання для запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дані визначені пунктами 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановлення факту наявності у провадженні обставин визначених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника підлягає задоволенню та вважає за можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, адже саме такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризику, передбаченого ст. 177 КПК України.

Відповідно ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Враховуючи особу підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_6 а саме відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.361, ч.ч.1,2 ст.200 КК України відносяться до нетяжких злочинів, акримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, а також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, прокурора чи слідчого та покласти такі обов`язки: не відлучатись за межі міста Біла Церква Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Таким чином, клопотання органу досудового розслідування є обґрунтованим, заснованим на законі, доводи слідчого знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 178, 179, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню за №0000118 від 10.04.2025, про застосування до ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.ч.1,2 ст.200, ч.4 ст.185 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, прокурора чи слідчого.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.07.2025 включно обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_6 про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити в межах строку досудового розслідування по 30.07.2025 включно.

Копію ухвали скерувати слідчому відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 - для виконання, а прокурору Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_11 - для відома.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1