У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

14 липня 2025 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника третьої особи стосовно майна якої вирішується питання - адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД КАЗКА», про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

«24» квітня 2025 року до Солом`янського районного суду м. Києва від ОСОБА_5 , яка діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД КАЗКА», надійшло клопотання про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що 24.03.2023 слідчим суддею ОСОБА_6 (справа №760/6090/23) накладено арешт в рамках кримінального провадження № 0000300 від 28.12.2022 за ч. 1 ст. 358, ст. 356 КК України на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕД КАЗКА» (надалі за текстом - «Товариство») майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :72:260:0020 загальною площею 0, 2915 га та на нежитлову будівлю, площею 25,4 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Медова, 8А. Відповідно до ухвали слідчого судді, метою для арешту майна слугувало забезпечення його збереження як речових доказів, які були визнані такими у даному кримінальному проваджені. Слідча суддя вважала, що існує сукупність розумних підозр вважати, що указане майно є доказом у кримінальному провадженні. При цьому, які ці підозри суддя не зазначила та не обґрунтувала їх розумність. Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 174 КПК України, власник майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження, який може бути скасовано слідчим суддею, якщо буде доведено, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба. Так, на думку Товариства на теперішній час відпала потреба в арешті указаного майна з наступних підстав. По-перше. Необхідно зазначити, що станом на сьогодні, досудове розслідування у вказаному кримінальному проваджені триває майже 2,5 роки. Також, слід звернути увагу, що в рамках провадження розслідуються виключно кримінальні проступки, а не злочини. При цьому, провадження в порядку ст. 284 КПК України не завершено, що свідчить про відсутність відповідного кінцевого рішення, яке б встановлювало факт протиправності заволодіння указаним майно. В свою чергу, нерозумна тривалість досудового розслідування без прийняття кінцевого рішення у ньому, свідчить виключно про незаконну мету останнього, а саме перешкоджання реалізації особі свого права власності на указане майно та перешкоджання господарській діяльності Товариству. По-друге. Власник майна звертає увагу на наступне, що на теперішній час у кримінальному проваджені № 0000300 не повідомлено про підозру жодній особі, ні службовим особам Товариства, ні попереднім власникам майна, ні будь-яким іншим особам. Відсутність повідомлення про підозру не тільки унеможливлює факт встановлення відношення указаних осіб до заволодіння указаним майном, а і в т.ч. імовірну протиправність указаних дій. Ба більше, це унеможливлює апелювати питанням про факт імовірної змови між ними щодо указаних дій. Зазначене свідчить, про той факт, що з моменту внесення відомостей про указане правопорушення до ЄРДР і по теперішній час у органу досудового розслідування відсутні належні підстави для підозри указаних осіб в протиправному заволодінні вищевказаним майном, що в свою чергу виключає на сьогодні тези з приводу його незаконного заволодіння саме цими особами, в т.ч. за попередньою змовою між собою. По-третє. Відповідно до матеріалів клопотання про арешт майна та ухвали, не кажучи про відсутність повідомлень про підозру, не зрозуміло, яке відношення один до одного мали службові особи Товариства та попередні власники майна. Зокрема, відсутні будь-які докази їх спільних та узгоджених дій, направлених на заволодіння указаним майном. Тобто, за відсутності указаної інформації, в т.ч. підкріпленої повідомленими підозрами, на сьогодні не може іти мова про те, що указані особи діяли за попередньою змовою направленою на незаконне заволодіння указаним майном, що як мінімум виключає сумніви щодо доброчесності набуття останнього Товариством. По-четверте. Відповідно до ухвали про арешт, указане майно є предметом самоуправства. При цьому, в указаному кримінальному проваджені відсутня інформація про розмір заподіяної шкоди діями конкретних осіб, інформація про потерпілих, тощо. Указане свідчить про відсутність на теперішній час як такого поняття у даному провадженні як майнова шкода, що апріорі виключає застосування такого поняття, як незаконне заволодіння даним майном. За відсутності даної інформації у власника майна виникає логічне питання, а чи взагалі мала місце подія злочину, якщо нікому не заподіяно матеріальну шкоду і у даному проваджені відсутні потерпілі. По-п`яте. Станом на теперішній час, відсутні будь-які судові рішення про визнання недійсними чи нікчемними фактів набуття права власності на указане майно указаними вище особами. Даний факт свідчить, про відсутність юридичних підстав поза межами кримінального провадження про встановлення факту набуття прав власності на указане вище майно. По - шосте. Слід звернути увагу додатково і на той факт, а які все ж таки критерії доказів наявні у даному майні, і які розумні підозри були у судді для того щоб дійти висновку, що дане майно дійсно є доказом у кримінальному проваджені. Питання риторичне, так як ухвала про арешт жодного обґрунтування даних висновків не має. Згідно ст. 16 КПК України, обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На теперішній час, враховуючи строки розслідування у даному кримінальному проваджені; розслідування проступків; час який минув з моменту арешту майна; відсутність потерпілого у проваджені та майнової шкоди; не повідомлення про підозри жодній особі; відсутність доказів недоброчесності, можна дійти висновку про те, що така міра втручання у права особи як арешт його майна на теперішній час є надмірною. Відповідно в обтяженні указаного майна на сьогодні відсутня потреба. Скасування арешту дозволить поліпшити господарську діяльність Товариством, в т.ч. направлену на збільшення обсягів податків до бюджету, особливо в розрізі збройної агресії російської федерації. Таким чином, враховуючи вищевказане, станом на сьогодні є всі об`єктивні та законні підстави для перегляду судом даного виду забезпечення кримінального провадження як арешт указаного вище майна. На підставі викладеного, просив скасувати накладений відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.03.2023 (справа № 760/6090/23) арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :72:260:0020 загальною площею 0, 2915 га та нежитлову будівлю площею 25, 4 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Медова, 8А.

«26» квітня 2025 року клопотання та додані до нього документи були передані слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 25 квітня 2025 року).

Ухвалою від 30 червня 2025 року, відкрито провадження за клопотанням про скасування арешту майна; призначено судовий розгляд.

В судове засідання представник третьої особи стосовно майна якої вирішується питання - адвокат ОСОБА_3 з`явився, вказане клопотання підтримав, просив його задовольнити. Вказав, що досудове розслідування триває вже 2,5 роки, було внесеного до ЄРДР як проступок, тож, таке втручання у право власності на його думку є непропорційним та порушує права власника майна. Крім того, зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні до цього часу нікому не повідомлено про підозру. Претензії у органу досудового розслідування є до попередніх власників, натомість ТОВ «МЕД КАЗКА» є добросовісним набувачем. Просив звернути увагу на той факт, що до цього часу прокуратура не зверталась до суду з позовом щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу за яким майно було набуто у власність.

Прокурор в судове засідання з`явився, проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що наразі досудове розслідування триває, розслідується кримінальне провадження за фактом незаконного заволодіння майном (декількох суміжних земельних ділянок). При цьому, реєстрація права власності на вказане майно була здійснена виключно на підставі заяв та технічних паспортів, які не відповідають фактичному стану об`єктів. Право власності на майно було оформлено на ОСОБА_7 , потім переоформлено на ОСОБА_8 , якою майно було внесено до статутного капіталу ТОВ «МЕД КАЗКА». Вказане підприємство зверталось до Київської міської ради з метою отримання земельної ділянки, в подальшому прокуратура зверталась до суду з позовом з приводу усунення перешкод.

Вислухавши учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з Ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року (справа № 760/8639/23), клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300 від 28 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ч. 1 ст. 358 КК України, - задоволено частково; накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :72:260:0020, загальною площею 0.2915 га, що розташована за адресою: м. Київ, Солом`янський район, вул. Медова 8-А, із забороною користування, розпорядження, відчуження;заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомого майна, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :72:260:0020, загальною площею 0.2915 га, що розташована за адресою: м. Київ, Солом`янський район, вул. Медова 8-А; накладено арешт на об`єкт нерухомості, а саме: нежитлова будівля загальною площею 25,4 кв.м по вул. Медовій, буд. 8-А у Солом`янському районі м. Києва, що на праві власності зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕД КАЗКА» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису 45980567), із забороною користування, розпорядження, відчуження; заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлова будівля, загальною площею 25,4 кв.м по вул. Медовій, буд. 8-А у Солом`янському районі м. Києва; у задоволенні інших вимог - відмовлено (а.с. 6 - 12).

Крім того, у вказаній ухвалі зазначено, що згідно матеріалів реєстраційної справи об`єкта нерухомого майна №000 вбачається, що первина державна реєстрація права власності проведена державним реєстратором на підставі технічного паспорту від 09.08.2021 року №ТІ01:6623-3172-0473-1192, довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 09.08.2021 року № 398, довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 09.08.2021 року № 503, виданих ТОВ «АО «ГРОШ ЦЕНА», довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 22.07.2021 року, висновок ТОВ «ІНЖБУД-КОНСАЛТИНГ» №2411/21-32 від 24.11.2021 року, технічного паспорту від 24.11.2021 року виданого ТОВ «ІНЖБУД-КОНСАЛТИНГ», які були долучені до вказаної реєстраційної справи. Водночас, будь-які відомості, а саме документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, інформації, що вказаний житловий будинок збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав, в матеріалах вищевказаної реєстраційної справи відсутні. Разом з тим, слід зазначити, що згідно інформації Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 17.02.2023 року, документи, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва за адресою: вул. Медова, 8-А у Солом`янському районі міста Києва Департаментом не видавалися та не реєструвалися. Таким чином, за обставин ненадання документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості, інформації, що вказаний об`єкт збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав, реєстрацію права власності житлового будинку загальною площею 25,4 вул. Медовій, 8-А у Солом`янському районі м. Києва на підставі лише технічного паспорту та довідки про показники об`єкта здійснено у порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та за відсутності обов`язкових документів, визначених п. 41 Порядку № 1127.

Відповідно до Постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 03.09.2024 року, матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000300 від 28 грудня 2022 року об`єднано з матеріалами кримінального провадження №0000026.

Згідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000026, 26.01.2022 року до ЄРДР внесено кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 190 КК України, 28.12.2022 року - за ст. 356 КК України, 06.03.2023 року - ч. 1 ст. 358 КК України, 25.01.2024 року - ч. 4 ст. 358 КК України, 26.03.2024 року - за ст. 356 КК України.

Як вбачається з вказаного витягу, органом досудового розслідування розслідується, зокрема, факт підроблення документів для реєстрації об`єктів нерухомого майна, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Медова, 8-А.

Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №411505222 від 05.02.2025 року, нежитлова будівля загальною площею 25,4 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, вул. Медова, будинок 8-а, належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕД КАЗКА»; попередні власники - ОСОБА_8 , ОСОБА_7 .

Як вказано було прокурором в судовому засіданні вказане майно було внесено до статутного капіталу ТОВ «МЕД КАЗКА» - ОСОБА_8 .

Вказані твердження спростовані представником третьої особи стосовно якої вирішується питання не були.

Також, слідчим суддею досліджено в судовому засіданні надане прокурором до матеріалів справи клопотання експерта №СЕ-19/111-25/313337-ПЧ від 23.05.2025 року з якого вбачається, що у кримінальному провадженні було призначено судову почеркознавчу експертизу (постановою від 14.05.2025 року), яка наразі не проведена.

З врахуванням чого, слідчий суддя дійшов висновку, що твердження представника третьої особи стосовно майна якої вирішується питання щодо не здійснення будь - яких слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні з моменту накладення арешту на майно, спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності з клопотанням про скасування арешту до суду, який його наклав.

Аналогічна позиція щодо застосування положень статті 174 КПК України наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №569/4374/16-ц та постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року у справі №362/392/16-ц.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь - яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Також, згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 березня 2023 року, постановою дізнавача відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 від 16.02.2023 року земельну ділянку з кадастровим номером :72:260:0020 загальною площею 0.2915 га, що розташована за адресою: м. Київ, Солом`янський район, вул. Медова 8-А, визнано в кримінальному провадженні №0000300 від 28 грудня 2022 року речовим доказом; постановою дізнавача відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 від 15.03.2023 року нежитлова будівля загальною площею 25,4 кв.м по вул. Медовій, буд. 8-А у Солом`янському районі м. Києва, визнано в кримінальному провадженні №0000300 від 28 грудня 2022 року речовим доказом.

Крім того вказано, що в клопотанні прокурора у встановленому порядку було наведено достатні обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, що зумовлений потребами досудового розслідування у збереженні речових доказів, що виправдовує втручання у права та інтереси власника.

Таким чином, арешт було накладено на майно з метою збереження речових доказів відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

При накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

При дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту, слідчим суддею не встановлено обґрунтованості заявлених вимог, оскільки не доведено, що в подальшому в застосуванні цього заходу кримінального провадження відпала потреба, навпаки, матеріали справи свідчать про доцільність подальшого вжиття відповідних заходів.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що з врахуванням обставин кримінального провадження втручання у право власності передбачено законом, переслідує легітимну мету та є пропорційним.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що представником ТОВ "МЕД КАЗКА" на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД КАЗКА», про скасування арешту майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18 липня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1