справа № 619/6785/24
провадження № 1-кс/619/675/25
УХВАЛА

іменем України

08 липня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП № 3 ХРУП № З ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000055 від 21.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Морозова Долина Золочівського району Харківської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4
підозрюваної захисниківОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

До суду надійшло клопотання слідчого ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.08.2025.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, яка підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами. Зазначив, що існує достатньо підстав вважати про наявність існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, можливість підозрюваною: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 , достовірно обізнана про суворість покарання за вчинення кримінального правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними, ніж покарання і процедура виконання покарання. Разом з тим, враховуючи суму заявленого у кримінальному провадженні, існують додаткові ризики переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування. ОСОБА_5 ніяким чином не обмежена у можливості перетнути Державний кордон України, що значним чином створить перешкоди для досудового розслідування. Крім того, вказані обставини утворять складності явки або запізнення підозрюваної до органу досудового розслідування та суду. Також існує ризик того, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Враховуючи те, що під час досудового розслідування постановою прокурора від 30.06.2025 виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, досудове розслідування в якому триває та не встановлено всіх об`єктивних обставин, є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 , знаходячись на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, існує ризик незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 може самостійно, або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідків, понятих, тим самим може примусити останніх змінити свої показання або взагалі відмовитись від них. Окрім того, перебуваючи на волі ОСОБА_5 , усвідомлюючи суму цивільного позову та його можливе задоволення, зможе, у тому числі шляхом грошових активів та соціальних зв`язків, незаконно впливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні. Також існує ймовірність того, що обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання, маючи всі необхідні засоби та можливості, зможе продовжувати здійснення своєї професійної діяльності та або вчинити інше кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності. Таким чином метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам. Окрім того наразі виникає необхідність у проведенні подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, тому вплив підозрюваної ОСОБА_5 може зашкодити проведенню всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування. Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, яке створює в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності та, з метою забезпечення дієвості правоохоронних органів в боротьбі зі злочинністю, слідчий вважає, що стосовної підозрюваної доцільно застосувати до запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам. Також слідчий просив розмір застави визначити у межах поданого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні цивільного позову, а саме 1 521 600,00 грн.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, які зазначені у ньому. Також вказав, що йому не відомо чи переховувалася ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та чи перешкоджала кримінальному провадженню, інформації про те, чи повідомлено їй про підозру у вчиненні іншого злочину, у нього немає.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_8 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати менш суворий запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 проти клопотання прокурора щодо застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Посилався на необґрунтованість повідомленої підозри та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також вказав, що ОСОБА_8 не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 проти клопотання прокурора заперечував, просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Встановлені судом обставини.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у наступному.

Рішенням Атестаційної архітектурно-будівельної комісії Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 35-Е від 01.08.2013 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єкта архітектури серії АЕ № 002639 про те, що ОСОБА_5 пройшла професійну атестацію, що підтверджує її відповідність кваліфікаційних вимогам у сфері діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, професійну спеціалізацію, необхідний рівень кваліфікації і знань. Категорія кваліфікаційного сертифікату: експерт. Роботи (послуги), пов`язані із створенням об`єктів архітектури, спроможність виконання яких визначено кваліфікаційним сертифікатом: технічне обстеження будівель і споруд.

За змістом абз. 18 ст. 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» громадяни, які одержали відповідний кваліфікаційний сертифікат, мають особисту печатку та несуть відповідальність за неналежне виконання робіт (послуг), право виконання яких визначено кваліфікаційним сертифікатом, та порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил.

Наказом «Про прийняття на роботу» № 1 від 26.04.2023 ОСОБА_5 прийнято на роботу на посаду інженера з інвентаризації нерухомого майна (код КП 2149.2 інженер з інвентаризації нерухомого майна) з 01.05.2025.

Так, ОСОБА_5 , отримавши кваліфікаційний сертифікат експерта, набула статусу службової особи у розумінні ч. 3 ст. 18, примітки 1 до ст. 364 КК України, оскільки відтепер набула право здійснювати технічне обстеження будівель і споруд та у своїй професійній публічній діяльності виконувала адміністративно-господарські функції за спеціальним повноваженням, якими остання була наділена органом державної влади та законом.

Будучи службовою особою, ОСОБА_5 неналежно виконала свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість виконати свої службові обов`язки, в наслідок чого підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України за наступних обставин.

Встановлено, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), з 05 години ЗО хвилин в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався згідно з указами Президента України й по теперішній час.

У зв`язку з веденням активних бойових дій на території України, в тому числі, систематичним порушенням державою-агресором російською федерацією правил та звичаїе ведення війни, в період з 22.02.2024 по 27.07.2022 (більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), внаслідок ведення бойових дій з боку рф пошкоджено приватне домоволодіння - житловий одноповерховий будинок та господарську споруду, належні на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 13 ч. 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що у 2024 році кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами частини третьої статті 15, частини третьої статті 29 і частини третьої статті ЗО Бюджетного кодексу України, абзацами третім - п`ятим, сьомим і восьмим частини першої статті 42 цього Закону, спрямовуються на реалізацію програм та здійснення заходів, визначених частиною четвертою статті 30 Бюджетного кодексу України, статтею 43 цього Закону, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 56 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, а кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами статей 11-13 цього Закону, спрямовуються відповідно на фонд ліквідації наслідків збройної агресії, що передбачається за бюджетною програмою Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (загальнодержавні видатки та кредитування) «Фонд ліквідації наслідків збройної агресії» (код 3121430) (за рахунок джерел, визначених пунктом 8 статті 11 та пунктом 5 статті 12 цього Закону).

Порядок надання компенсації за пошкоджене/знищене нерухоме майно, регулюються:

-Законом України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України» (надалі за текстом також - Закон);

-Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 року №381(надалі за текстом також - Порядок № 381);

-Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2023 року № 600 (надалі за текстом також - Порядок № 600).

Правові засади створення та ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України (надалі за текстом також - РПЗМ) визначено Законом та Порядком ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2023 року № 624 (надалі за текстом також - Порядок № 624).

Згідно з п. 4 ч. 1 Закону знищені об`єкти нерухомого майна - це об`єкти нерухомого майна, які розташовані в Україні та стали непридатними для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, відновлення яких є неможливим шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції, реставрації чи економічно недоцільним.

Відповідно до п. 2-1 Порядку № 600, подання особою, яка є власником знищеного об`єкта нерухомого майна, заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, визначеного згідно з пп. «а» п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону, в електронній формі здійснюється з використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема мобільного додатка Порталу Дія (Дія), за умови, що право власності такої особи на зазначений знищений об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та підтверджено відповідними відомостями з нього.

За змістом ч. 1 ст. З Закону для розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, військова адміністрація населеного пункту або військово-цивільна адміністрація населеного пункту утворює Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, як консультативно-дорадчий орган та затверджує положення про роботу такої Комісії.

Комісії є консультативно-дорадчим органом, підзвітним та підконтрольним уповноваженому органу. Рішення зазначених комісій про надання/відмову у наданні компенсації за заявами громадян за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна відповідно до вимог Закону підлягає обов`язковому затвердженню уповноваженим органом.

Згідно з п. 6 Порядку № 600 для отримання компенсації заявник подає до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, уповноваженої розглядати заяви на відповідній території, заяву.

Відповідно до п. 8 Порядку № 600 заява про надання компенсації подається до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за вибором заявника:

-в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі за текстом Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія);

-у паперовій формі через центр надання адміністративних послуг, орган соціального захисту населення або нотаріуса.

Так, відповідно до розпорядження начальника Дергачівської міської військової адміністрації від 06.07.2023 за № 496 (зі змінами) створено комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (надалі за текстом також - Комісія) та затверджено її персональний склад.

Заявником (власником вказаного вище майна, що отримало вибухові пошкодження) ОСОБА_9 за допомогою мобільного додатку Порталу «Дія» 18.09.2022 подано інформаційне повідомлення № 22-09--01.

Надалі, 02.08.2023 засобами Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів проти України, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України на розгляд Комісії надійшла заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна ОСОБА_9 № ЗВ-02.08.2023-33093 від 02.08.2023.

З метою розгляду заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна ОСОБА_9 № ЗВ-02.08.2023-33093 від 02.08.2023 Комісією, на виконання вимог ст. 6 Закону вжито заходів задля встановлення наявності підстав для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна: 08.01.2024 направлено виїзну бригаду у складі старшого інспектора відділу управління комунальною власністю та з питань відновлення пошкодженого майна Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_10 ; головного спеціаліста відділу управління комунальною власністю та з питань відновлення пошкодженого майна Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_11 та головного спеціаліста відділу управління комунальною власністю та з питань відновлення пошкодженого майна Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_12 , які здійснили безпосереднє обстеження стану об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до п. 8і Порядку № 473 за результатами комісійного обстеження складається акт обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок військових дій, спричинених збройною агресією російської федерації, у якому, з-поміж іншого, зазначаються висновки щодо необхідності проведення технічного обстеження відповідно до п. 9 Порядку або інформація щодо руйнування/знищення об`єкта (у разі його непридатності для використання за цільовим призначенням та повної втрати ним своєї економічної цінності).

Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1966 від 08.01.2024 встановлено, що приватний будинок за адресою: АДРЕСА_2 , має пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких можуть свідчити про необхідність виконання робіт щодо часткового демонтажу частин об`єкта або його окремих конструкцій, підсилення об`єкта або його окремих несучих та огороджувальних конструкцій.

Актом також зазначено, що виявлені візуальні пошкодження спричиненні бойовими діями, потребують додаткового огляду сертифікованих фахівців, визначених пунктами 2, 2 та 2 Порядку проведення обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 257 (надалі за текстом також - Порядок № 257).

Відповідно до абз. 4 ч. 2 Порядку № 257 проведення обстеження об`єкта або пошкодженого об`єкта забезпечується відповідним власником або управителем, уповноваженим органом шляхом залучення фахівців, що мають відповідну кваліфікацію, а саме: відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію та мають кваліфікаційний сертифікат на право виконання робіт з обстеження у будівництві об`єктів класу наслідків (відповідальності), що визначені кваліфікаційними вимогами (далі - виконавці), або шляхом залучення підприємств, установ та організацій, у складі яких є такі виконавці.

З метою проведення обстеження технічного стану житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 уклав договір № 01/0504-2024 від 22.01.2024.

За умовами вказаного договору виконавець бере на себе зобов`язання надати послугу з розробки технічного звітку по об`єкту «Обстеження технічного стану житлового (садибного) будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а Замовник ( ОСОБА_9 ) - прийняти та оплатити послугу на умовах цього Договору.

Виконавець гарантувала, що згідно з чинним законодавством вона має відповідні ліцензії, сертифікати, дозволи тощо, що вимагаються чинним законодавством України для надання послуги за цим Договором, на весь час виконання такої послуги.

Виконавець зобов`язалася надати послугу Замовнику, якість якої відповідає вимогам державних стандартів та технічних умов, що діють на території України.

Проведення технічного обстеження вказаного вище об`єкта нерухомого майна покладено на сертифікованого експерта ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 8 Порядку № 257 за результатами технічного обстеження пошкоджених об`єктів виконавцем робіт з обстеження складається звіт з технічного обстеження, що має містити висновок про технічний стан, рекомендації щодо подальшої експлуатації (у тому числі щодо можливості виконання робіт із відновлення) або демонтажу (ліквідації), а також в разі потреби відомості про пошкоджені (зруйновані) несучі та огороджувальні конструкції, інженерні системи (із зазначенням ступеня та обсягів пошкоджень), принципові рішення (рекомендації) щодо їх відновлення (підсилення).

Зазначений звіт є підставою для прийняття рішення про виконання робіт із відновлення пошкоджених об`єктів або їх демонтаж (ліквідацію).

У свою чергу, ОСОБА_5 , будучи службовою особою та сертифікованим експертом, на якого покладено обов`язок особисто здійснити технічне обстеження об`єкта нерухомого майна, а також від експертного рішення якої залежить прийняття рішення про виконання робіт із можливого демонтажу (ліквідації) об`єкта нерухомого майна, виконала відповідне обстеження, про що складено акт здачі-прийняття наданих послуг за договором № 01/0504-2024 від 22.01.2024.

За наслідком проведення технічного обстеження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , сертифікований експерт ОСОБА_5 склала звіт про проведення технічного обстеження № 01/0504/2024-ТЗ від 26.01.2024 (надалі за текстом також - Технічний звіт).

Згідно з текстом Технічного звіту встановлено, що його виконано у відповідності з вимогами нормативно-правових актів, де, з-поміж інших, зазначені такі:

-ДК 018-2000 Державний класифікатор будівель та споруд (втратив законну чинність 01.01.2024 з відповідно до наказу Міністерства економіки України від 16.05.2023 № 3573 «Про затвердження національного класифікатора НК 018:2023 та скасування національного класифікатора ДК 018-2000»);

-НПАОП 45.2-1.01-98 Правила обстежень, оцінки технічного стану та паспортизації виробничих будівель і споруд (втратило законну чинність з 01.01.2015 відповідно до наказу Мінрегіону та Міненерговугілля від 14.07.2014 Ле 193/507);

14.07.2014НПАОП 45.2-4.02-98 Положення про спеціалізовані організації з проведення обстежень та паспортизації існуючих будівель і споруд з метою забезпечення їх надійності й безпечної експлуатації (втратило законну чинність з 01.01.2015 відповідно до наказу Мінрегіону та Міненерговугілля від 14.07.2014 № 193/507).

За змістом Технічного звіту сертифікований експерт ОСОБА_5 встановила категорію та загальну характеристику пошкоджень об`єкта нерухомого майна: III категорія пошкоджень об`єкта, об`єкт непридатний для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про небезпеку аварійного овалення об`єкта (зруйновані об`єкти). Рекомендовано виконання робіт щодо демонтажу (ліквідації) об`єкта.

Сертифікований експерт ОСОБА_5 у Технічному звіті зазначила, що на дату обстеження технічного стану об`єкта нерухомого майна, його стан: непридатний до нормальної експлуатації, категорія: 4.

Разом з тим, висновком судової будівельно-технічної експертизи від 06.04.2025 № СЕ-10/121-25/828-БТ встановлено, що фізичний знос будинку літ. «А-1» за адресою: вул. Ярослава Мудрого (колишня назва - Островського), буд. 40, с. Руська Лозова, Харківський район, Харківська область дорівнює 59 %, що відповідає технічному стану - незадовільний (II категорія пошкоджень). Технічна експлуатація вказаного житлового будинку можлива.

Отже, ОСОБА_5 , 26.01.2024 у невстановлені в ході досудового розслідування місце та час, будучи службовою особою та виконуючи свої обов`язки сертифікованого експерта з технічного обстеження будівель та споруд за договором № 01/0504-2024 від 22.01.2024, неналежно виконала свої службові обов`язки, а саме через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість виконати свої службові обов`язки, належним чином не забезпечила проведення технічного обстеження житлового будинку літ. «А-1», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для складання Технічного звіту використала Державний класифікатор, Правила та Порядок, що втратили законну чинність, невірно визначила категорію пошкоджень та загальний технічний стан житлового будинку, невірно надала рекомендації щодо демонтажу (ліквідації) об`єкта та засвідчила виконану і передану замовнику для прийняття і здійснення оплати наданих послуг шляхом його особистого підписання та засвідчення особистою печаткою експерта з технічного обстеження будівель та споруд.

Інформацію за наслідком технічного обстеження об`єкта нерухомого майна сертифікований експерт, як особа, що має доступ до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, сертифікований експерт ОСОБА_5 завантажила у Реєстр будівельної діяльності, після чого сформувала відповідний витяг з реєстраційним номером Т001:1635-8562-2953-3326, за змістом якого встановлено, що відповідальною особою за проведення технічного обстеження є виключно ОСОБА_5 .

Зазначений звіт за підписом сертифікованого експерта ОСОБА_5 30.01.2024 згідно з актом здачі-прийняття наданих послуг за договором № 01/0504-2024 від 22.01.2024 переданий замовнику ОСОБА_9 , який в свою чергу у період з 30.01.2024 по 15.03.2024 (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) надав відповідний Технічний звіт представникам Комісії.

Під час засідання Комісії 15.03.2024 всіма її членами розглянуто акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації № 1966 від 08 січня 2024 року; звіт про проведення технічного обстеження Шифр: № 01/0504/2024-ТЗ від 26 січня 2024 року та акт складений за результатами проведеного обстеження об`єктів, пошкоджених внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів, відповідно до яких об`єкт нерухомого майна - будинок садибного типу, за адресою: АДРЕСА_2 , непридатний для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти).

На підставі Технічного звіту, сформованого сертифікованим експертом ОСОБА_5 . Комісієї 15.03.2024 прийнято рішення надати ОСОБА_9 компенсацію за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме - будинок садибного типу, за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом видачі житлового сертифіката у розмірі (обсязі фінансування з використанням сертифіката) 1 521 636 (один мільйон п`ятсот двадцять одна тисяча шістсот тридцять шість) гривень 00 копійок.

Згідно з п. 17 Порядку № 600 Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації повідомляє заявнику про прийняття рішення щодо надання/відмови, зупинення розгляду заяви невідкладно, але не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття відповідного рішення: в електронній формі засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія); у паперовій формі - на поштову адресу або в інший спосіб, зазначений заявником у заяві.

В подальшому, ОСОБА_9 отримав житловий сертифікат за державною програмою компенсацій за пошкоджене та знищене житло (єВідновлення) у Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2023 № 600.

Відповідно до п. 42 Порядку № 600 після вибору житла, яке отримувач компенсації має намір придбати з використанням житлового сертифіката, отримувач компенсації подає до виконавця програми звернення про фінансування придбання житла у розмірі, визначеному в житловому сертифікаті, за вибором: через нотаріуса, центр надання адміністративних послуг, органи соціального захисту населення, засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).

Отриману компенсацію ОСОБА_9 використав для купівлі житлової квартири у м. Харків, для чого звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 8465.

Скориставшись послугами нотаріуса, ОСОБА_9 (покупець) уклав з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (продавець) договір купівлі-продажу житлової квартири за адресою: АДРЕСА_3 , за вартістю, зазначеною в звіті №11- 07622126 (пароль пошуку № ЦДИЦИК179286) про оцінку від 09.04.2024 виконаному ТОВ «БЮРО ОЦІНКИ «РЕДКУБ», оцінювач: ОСОБА_15 , кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 90, видане 10.12.2022 Фондом державного майна України та ПВНЗ «Міжнародний інститут бізнесу» за спеціалізацією 1.1 «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), яким вартість житлової квартири оцінено на 1 521 600,00 (один мільйон п`ятсот двадять одна тисяча шістсот) гривень.

Відповідно до примітки 4 до ст. 367 КК України тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 3 028 гривень.

За змістом ч. 5 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно ст. 169.1.1. ПК України 3 урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто, 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 2024 рік дорівнює 1 514,00 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Таким чином, тяжкими наслідками станом на момент вчинення кримінального правопорушення є такі, що перевищували 378 500,00 (триста сімдесят вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Враховуючи вищезазначене, неналежне виконання сертифікованим експертом ОСОБА_5 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, при цьому маючи реальну можливість виконати їх належним чином, призвело до неправомірного отримання ОСОБА_9 житлового сертифікату за державною програмою компенсацій за пошкоджене та знищене житло (єВідновлення) у розмірі (обсязі фінансування з використанням сертифіката) 1 521 636,00 (один мільйон п`ятсот двадцять одна тисяча шістсот тридцять шість) гривень, з яких ОСОБА_9 витратив 1 521 600,00 (один мільйон п`ятсот двадять одна тисяча шістсот) гривень на придбання житлової квартири, що спричинило державним інтересам тяжкі наслідки. Завдання державному бюджету матеріальної шкоди на 1 521 600,00 (один мільйон п`ятсот двадять одна тисяча шістсот) гривень перебуває у прямому причинному зв`язку з неналежним виконанням сертифікованим експертом ОСОБА_5 своїх службових обов`язків.

19.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Разом з тим, потерпілим у кримінальному провадженні - Міністерством розвитку громад та територій України (позивач) під час досудового розслідування заявлено цивільний позов до підозрюваної ОСОБА_5 (відповідач). Ціна вказаного позову становить 1 521 600,00 (один мільйон п`ятсот двадцять одна тисяча шістсот) грн.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Слідчий суддя заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов такого висновку.

Матеріали справи свідчать про те, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000055 від 21.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

19.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною четвертою статті 194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Тобто зі змісту цієї норми вбачається право слідчого судді на власний розсуд вирішувати, який запобіжний захід може забезпечити запобігання ризикам.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Таким чином, законодавець залишив вирішення цього питання для суддівського розсуду, тобто можливості суддівської дискреції, а саме, право слідчого судді обирати між альтернативами, іншими більш м`якими запобіжними заходами, кожен з яких є законним, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, відомостей про особу підозрюваного, справедливості й достатності обраного запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифіковану Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 № 475/97-ВР, надалі «Конвенція». За визначенням Європейського суду з прав людини обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (справа K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Слідчим суддею проведено аналіз всіх ризиків, визначених частиною першою статті 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваної, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до частиною 5 статті 9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги № 46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у справі «Ягчі і Саргін проти Туреччини», від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії» тощо).

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Матеріали кримінального провадження, на які послався прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України обґрунтованою.

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали клопотання об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах справи докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 , до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Разом з цим, обґрунтованість підозри свідчить про достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, що пов`язані з ризиками але запобігти цим ризикам можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Оцінюючи наявність заявлених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого та вбачає наявність підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, оскільки застосування вказаного запобіжного заходу з покладенням на підозрювану обов`язків забезпечить її належну процесуальну поведінку. Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваною переховуватися від суду.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження застосування до ОСОБА_5 виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним.

Крім того, слідчий суддя наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Надані слідчому судді матеріали не містять даних про наявність судимості підозрюваної ОСОБА_5 , переховування її від органу досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню або повідомлено їй про підозру у вчиненні іншого злочину.

У судовому засіданні прокурор також не надав доказів на підтвердження вказаного.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України, - особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, відомостями про особу підозрюваної, яка офіційно працевлаштована, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, має зареєстроване місце проживання, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, в судовому засіданні не встановлено достатніх підстав, які виправдовують застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а запобігти встановленим слідчим суддею ризикам можливо у разі застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання покладених на неї відповідних процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність особистого зобов`язання прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрювану слідчий суддя покладає обов`язки, які передбачені п.п. 2, 3, 8 цієї частини статті.

При цьому, слідчий суддя враховує, що підозрювана ОСОБА_5 проживає у с-ще Золочів, яке постійно перебуває під обстрілами країни-агресора, у зв`язку з цим не обмежує її виїзд з вказаного населеного пункту та покладає обов`язок не відлучатися з Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

На виконання ч. 7 ст. 194 КПК України слідчий суддя зазначає, що обов`язки, які покладені на підозрювану ОСОБА_5 не можуть перевищувати двох місяців.

Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру 19.06.2025.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Отже, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 від 21.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, повинно бути закінчене 19.08.2025.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність встановлення строку покладення на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України до 19.08.2025.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Статтею 205 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 177-179, 181, 186, 193, 194, 196, 203, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 на строк до 19 серпня 2025 року такі обов`язки:

- не відлучатися з Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити під розписку підозрюваній ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1