Справа № 461/4977/25
Провадження № 1-кс/461/3968/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

20.06.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000798 від 17.06.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, погодженим прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 18.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця громадянина України, уродженця Республіки Німеччина, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на посаді командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «майстер-сержант», раніше не судимого, який адвокатом, депутатом та нотаріусом не являється, затримано в порядку ст. 208 КПК України та 19.06.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

З урахуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримала, просила таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання слідчого, вважають, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов настпного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000798 від 17.06.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 09.03.2022 №35, відповідно до мобілізаційного плану призначено, зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та на всі види забезпечення військовослужбовця прапорщика ОСОБА_4 головним сержантом командиром І відділення охорони ІІІ взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 та вважати таким, що з 09.03.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

В подальшому, згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 16.09.2024 №259, штаб-сержанта ОСОБА_4 , призначеного наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (по особовому складу) від 12.09.2024 №431-РС на посаду командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та вважати таким, що з 16.09.2024 справи та посаду прийняв, приступив до виконання службових обов`язків, де він проходить військову службу по даний час у військовому званні «майстер-сержант».

Перебуваючи на займаній посаді, майстер-сержант ОСОБА_4 підпорядковується начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 та будучи безпосереднім начальником усього особового складу взводу охорони згідно функціональних обов`язків військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_5 (на воєнний час) відповідає за бойову готовність підрозділу та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу, за підтримання внутрішнього порядку у взводі.

Відповідно до вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ОСОБА_4 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також неухильно їх додержуватись.

Під час проходження військової служби майстер-сержант ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді на командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку; сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, передбачених посадою; керуватися тільки законами України; діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення), передбачено:

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються оперативному командуванню, в зоні відповідальності якого вони перебувають згідно з військово-адміністративним поділом території України.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, м. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Безпосереднє керівництво територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки і контроль за їх діяльністю здійснюють відповідні оперативні командування, а загальне - Командування Сухопутних військ Збройних Сил, яке узгоджує основні питання діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з відповідними структурними підрозділами Генерального штабу Збройних Сил та Міноборони.

Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки координується та спрямовується Міноборони.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки виконують покладені на них завдання у взаємодії з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також з органами військового управління, з`єднаннями, військовими частинами, навчальними частинами (центрами), установами, організаціями, вищими військовими навчальними закладами та військовими навчальними підрозділами закладів вищої освіти Збройних Сил та інших військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронними та розвідувальними органами, державними органами спеціального призначення з правоохоронними функціями, громадськими організаціями.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:

- ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

- оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

- забезпечують захист цілісності бази Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних відповідно до Законів України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах, Про захист персональних даних та міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення:

- сприяють організації призовними комісіями проведення медичного огляду, обстеження та лікування призовників;

- організовують з визначеною періодичністю (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів;

- оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних;

- забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони;

- надають громадянам України інформацію відповідно до статті 9 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом взаємодії (обміну інформацією) через інформаційні (інформаційно-телекомунікаційні) системи Мінцифри в порядку, визначеному спільним наказом Мінцифри з Міноборони.

Зняття з розшуку військовозобов`язаних, які порушили правила військового обліку та доставлені до РТЦК та СП здійснюється на підставі розпорядження начальника Генерального штабу ЗСУ №10852/с від 27.01.2025.

Згідно п.9 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.

Враховуючи наведене, у відповідності до примітки ст. 369-2 КК України, посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 є особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Однак, ОСОБА_4 , діючи у порушення наведених вимог законодавства, будучи командиром взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, став на шлях злочинної діяльності за таких обставин.

Відтак, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, однак не пізніше 17.06.2025, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на отримання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він обіймав посаду командира взводу охорони, щодо зняття військовозобов`язаного ОСОБА_8 з розшуку, шляхом внесення відповідних відомостей до ІКС «Оберіг» та подальшого оформлення останньому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 9 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із зайнятістю постійним доглядом за хворим батьком, всупереч «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 . згідно попередньої домовленості призначив зустріч із ОСОБА_8 на якій, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, 17.06.2025, перебуваючи за місцем несення військової служби у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив ОСОБА_8 , що останній згідно інформації в ІКС «Оберіг» перебуває в розшуку, роз`яснив йому порядок відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, зокрема першочергову необхідність у проходженні військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 та необхідності в знятті останнього з розшуку, наголосивши, що у протилежному разі ОСОБА_8 неможливо буде оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 9 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із зайнятістю постійним доглядом за хворим батьком. У той же час, ОСОБА_4 висловив ОСОБА_8 протиправну вимогу про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 400 доларів США за вплив на прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він обіймав посаду командира взводу охорони щодо зняття військовозобов`язаного ОСОБА_8 з розшуку, шляхом внесення відповідних відомостей до ІКС «Оберіг» та подальшого оформлення останньому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки достовірно знав, що самостійно вчинити вказані дії він не може в силу своїх функціональних обов`язків.

Будучи поставленим в умови, за яких не надання неправомірної вигоди могло потягнути негативні наслідки для ОСОБА_8 , він вимушений був погодитись на незаконні вимоги ОСОБА_4 , а тому повідомив останньому свої дані для внесення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідних відомостей до ІКС «Оберіг» з метою зняття військовозобов`язаного ОСОБА_8 з розшуку та подальшого оформлення останньому відстрочки від призову на військову службу, при цьому маючи на це законні підстави.

Відтак, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 18.06.2025, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе, з метою власного незаконного збагачення, шляхом впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 забезпечив безперешкодне проходження ОСОБА_8 військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 та забезпечив внесення відповідних відомостей до ІКС «Оберіг» щодо зняття ОСОБА_8 з розшуку.

В подальшому, ОСОБА_4 , 18.06.2025, приблизно о 14:35 год., перебуваючи у своєму службовому кабінеті №4, що знаходиться у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив ОСОБА_8 про внесення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідних відомостей до ІКС «Оберіг», зняття останнього з розшуку та повторно висловив вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди в сумі 400 доларів США за здійснення ним впливу на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо прийняття ними рішення про зняття військовозобов`язаного ОСОБА_8 з розшуку, шляхом внесення відповідних відомостей до ІКС «Оберіг» та подальшого оформлення останньому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 9 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із зайнятістю постійним доглядом за хворим батьком.

Того ж дня, приблизно о 14:39 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті №4, що знаходиться у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: м.Львів, вул. Батуринська, буд. 2, маючи умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе, поєднаної з вимаганням такої вигоди, з метою власного незаконного збагачення, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 400 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 16 612 грн. за здійснення ним впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він обіймав посаду командира взводу охорони щодо прийняття ними рішення про зняття військовозобов`язаного ОСОБА_8 з розшуку, шляхом внесення відповідних відомостей до ІКС «Оберіг» та подальшого оформлення останньому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 9 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із зайнятістю постійним доглядом за хворим батьком, оскільки достовірно знав, що самостійно вчинити вказані дії він не може в силу своїх функціональних обов`язків, після чого правоохоронними органами була припинена його протиправна діяльність, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у зловживанні впливом, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаної з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

18.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця громадянина України, уродженця Республіки Німеччина, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на посаді командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «майстер-сержант», раніше не судимого, який адвокатом, депутатом та нотаріусом не являється, затримано в порядку ст. 208 КПК України та 19.06.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Згідно п.1009 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі» №27785/95 від 19.10.2000, - для затримання достатньо мінімальної підозри у тому, що особа вчинила злочин.

Крім цього, згідно з п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

заявою ОСОБА_8 від 17.06.2025 про вимагання в нього ОСОБА_4 неправомірної вигоди за вирішення питання щодо зняття з розшуку та отримання відстрочки від мобілізації заявника;

протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 17.06.2025 та 18.06.2025, в ході яких він повідомив обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_4 ;

протоколом огляду, ідентифікації, вручення грошових коштів від 18.06.2025 згідно з яким оглянуто та ідентифіковано грошові кошти в загальній сумі 400 доларів США, які передані ОСОБА_8 для викриття протиправної діяльності ОСОБА_4 ;

протоколом невідкладного обшуку від 18.06.2025 за місцем розташування ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ході якого, серед інших речей, виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди - грошові кошти в розмірі 400 доларів США, які попередньо оглянуті та ідентифіковані згідно з протоколом від 18.06.2024;

речовими доказами заздалегідь оглянутими та ідентифікованими грошовими коштами у сумі 400 доларів США, серії та номери купюр яких повністю співпали з тими, що зазначені в протоколі їх огляду, ідентифікації, вручення грошових коштів від 18.06.2024;

протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 18.06.2025, в ході огляду якого виявлено спілкування та телефонні дзвінки із ОСОБА_4 ;

іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Згідно з п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оцінюючи особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків, а саме:

переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із корупцією, та у разі визнання винним, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, без альтернативи призначення іншого покарання і це може стимулювати підозрюваного до втечі. Соціальні зв`язки ОСОБА_4 не перешкоджають йому покинути своє місце проживання та переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі з метою уникнення кримінальної відповідальності та відшкодування завданої шкоди;

незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Зокрема, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 з метою зміни ним показань або відмови від раніше наданих показань. Крім цього, в даному кримінальному провадженні в подальшому буде встановлено та допитано ряд інших свідків, з числа посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак ОСОБА_4 може незаконно на них впливати щодо ненадання чи зміни показів з метою приховання обставин вчинення ним злочину. Разом з цим, у кримінальному провадженні буде призначено ряд експертиз, а відтак підозрюваний ОСОБА_4 , з метою створення перешкод слідству та встановленню об`єктивної істини у справі, з метою подальшого уникнення від передбаченої законом відповідальності може незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження судом показань (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно ного;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, те, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій. Крім цього, на даний час, перевіряється причетність невстановлених на даний час осіб до вчинення вказаного кримінального правопорушень. А тому підозрюваний ОСОБА_4 , необмежено спілкуючись з іншими особами, зокрема посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 , де він обіймає посаду командира взводу охорони, та надаючи їм інформацію, про обставини виявлені в ході досудового розслідування, яка ставатиме йому відома в ході проведення з ним слідчих дій, з метою викривлення фактів кримінальних правопорушень для уникнення від кримінальної відповідальності чи її пом`якшення, а також приховування причетності інших осіб у вчиненні злочинів, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Разом з цим, відповідно до ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя, обираючи ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, виходить із змісту засад запобіжного заходу, як процесуального примусу попереджувального характеру, пов`язаного із позбавленням чи обмеженням свобод підозрюваного, обвинуваченого, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються під час кримінального провадження слідчим суддею з метою забезпечення належної процесуальної поведінки особи.

Застосування запобіжного заходу з будь-якою іншою метою, з метою добитися показань стосовної причетності до кримінального правопорушення, тощо є неприпустими. Застосування будь-якого запобіжного заходу у жодному разі не повинно залежати від того, визнає підозрюваний, обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення чи не визнає.

З урахуванням наведених обставин, даних підозрюваного, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно, є учасником АТО; має ряд хронічних захворювань; з урахуванням наведених ризиків, слідчий суддя приходить висновку, що мета застосування запобіжного заходу буде досягнута шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання останнього, терміном на два місяці, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, й це буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду із встановленою періодичністю;

цілодобово не залишати місце свого постійного проживанняза адресою: АДРЕСА_1 ;

повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання, роботи, проходження військової служби;

утримуватися від спілкування із свідками, експертами у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 19.08.2025 включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст складено 20.06.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1