Справа № 365/223/25
Номер провадження 1-кп/365/31/25
В И Р О К

Іменем України

15 травня 2025 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 кримінальне провадження № 0000014 від 09.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Джамбул, Казахстан, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працездатного, працюючого у СП ТОВ «Нива Переяславщини» підсобним працівником, неодруженого, раніше судимого вироком Згурівського районного суду Київської області від 05.01.2024 за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян (850 грн),

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 3 цього Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашнього насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (перебували) у шлюбі між собою.

ОСОБА_5 раніше судимий вироком Згурівського районного суду Київської області від 05.01.2025 за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян (850 грн).

ОСОБА_5 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, а саме співмешканки ОСОБА_4 за ст. 173-2 КУпАП, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України та ЗУ «Про запобігання та протидії домашньому насильству» на підґрунті конфліктних сімейних відносин, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою він постійно спільно проживає в одному помешканні та пов`язаний спільним побутом, що призвело до її психологічних страждань.

А саме, ОСОБА_5 систематично, умисно, на підґрунті конфліктних побутових сімейних відносин, вчиняє по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 дії, виражені у словесних образах, висловлювання в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, залякуванні, тим самим викликавши у неї негативні психологічні зміни, які обмежують її активну самореалізацію та соціальне функціонування.

Так, 03.01.2024 приблизно 21 год. 55 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та образами, на зауваження припинити свої дії ОСОБА_5 не реагував, внаслідок чого завдав шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних страждань. За вказані дії 25.01.2024 Згурівським районним судом Київської області ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Крім того, 28.05.2024 о 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою в її адресу та у вигнанні з будинку. На зауваження припинити свої дії ОСОБА_5 не реагував. Внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних страждань. За вказані дії 02.07.2024 Згурівським районним судом Київської області ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Також, 11.10.2024 о 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою в її адресу, погрозами фізичної розправи та не впусканні до будинку. На зауваження припинити свої дії ОСОБА_5 не реагував, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних страждань. За вказані дії 13.12.2024 Згурівським районним судом Київської області ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Крім того, 07.01.2025 приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та провокував бійку. На зауваження не реагував, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних страждань.

Відповідно до висновку експерта № 203 від 13.02.2025 за результатами проведення судово-психологічної експертизи ОСОБА_4 завдані психологічні страждання внаслідок агресивної поведінки її співмешканця ОСОБА_5 , яка досліджується за матеріалами провадження та які проявляються наявністю тривожних тенденцій, негативних емоційних переживань, песимістичних установок, відчуттям психологічної втоми, пов`язаних з ситуацією, яка досліджується за матеріалами провадження, потребою в моральній підтримці та захисті від обставин, які її виснажують. Внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (агресивної поведінки співмешканця ОСОБА_5 ), які досліджуються за матеріалами провадження, у ОСОБА_4 зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя. Агресивна поведінка ОСОБА_5 є домінуючою проблемою в поточному житті ОСОБА_4 та завдає їй виразних негативних психоемоційних переживань.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив умисні дії, що виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті факти систематичного вчинення домашнього насильства по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 . Зазначив, що з ОСОБА_4 він проживає разом як чоловік та дружина приблизно 11 років, ведуть спільне господарство. Шлюб вони не реєстрували. Розуміє, що вчиняв неправомірні дії по відношенню до потерпілої, розуміє, що вона внаслідок його дій психологічно страждає. Щиро розкаюється у вчиненому, переживає з цього приводу. Зазначив про намагання виправити свою поведінку в подальшому та не вчиняти порушень в майбутньому відносно своєї співмешканки, оскільки він прагне спокійного життя разом з нею. Вважає, що могло бути по-іншому, якби він вів себе стриманіше. Готовий нести будь-яке покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вони дійсно проживають як сім`я, між ними часто виникають конфлікти, вона вибачила обвинуваченого ОСОБА_5 .

З наведеного вище видно, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПУ України та за згодою обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 , провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом не досліджувались.

Враховуючи покази обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена «поза розумним сумнівом» у повному обсязі та суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), є осудним і підлягає покаранню за його вчинення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила визнати винним обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, вважає, що його вина доведена повністю, обвинувачений визнав фактичні обставини справи, визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. Вважає за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин та застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений п. 5 ст. 91-1 КК України, а саме направити обвинуваченого для проходження програми для кривдників.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України не встановлені.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Надаючи оцінку особі обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що: за місцем проживання він характеризується посередньо; не є депутатом; проживає разом із співмешканкою та її дитиною по АДРЕСА_2 ; працює в СП ТОВ «Нива Переяславщини» на свинокомплексі; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; неодружений, зі слів має повнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності протягом року неодноразово притягувався за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та ст. 183 КУпАП; раніше судимий Згурівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 125 КК України (вирок від 05.01.2024, штраф 850 грн).

Враховуючи те, що вчинене кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, покарання передбачене санкцією даної статті у виді громадських робітна строк 150 годин.

Відповідно до ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки, зокрема, п. 5 - направлення для проходження програми для кривдників.

Суд вбачає за необхідне в інтересах потерпілої ОСОБА_4 застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив домашнє насильство, обмежувальний захід, а саме направити ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання та застосування обмежувального заходу є справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також відповідає таким принципам Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 50, 56, 65-67, 91-1, 126-1 КК України, ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В АЛ И В:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк три місяця, виконання якого покласти на виконавчий комітет Згурівської селищної ради Броварського району Київської області.

Виконавчому комітету Згурівської селищної ради Броварського району Київської області забезпечити виконання покладеного на ОСОБА_5 обмежувального заходу у вигляді проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» протягом трьох місяців.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча суддя ОСОБА_1