Справа № 489/5849/25
Провадження № 1-кс/489/1994/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

29 липня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0004109, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.415 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2025, про арешт тимчасово вилученого майна,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, виявленого та вилученого 24.07.2025 у ході проведення огляду місця ДТП на ділянці автодороги Т1507 с. Ясенка Миколаївського району Миколаївської області, а саме: автомобіля марки «Mitsubishi», модель «L200», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на бланку серії НОМЕР_2 зареєстрований 04.04.2025 на праві власності за військовою частиною НОМЕР_3 ; мопеда марки «FORTE», модель «FT125-K9A», р.н, НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 . Дані транспортні засоби необхідні для подальшого проведення необхідних слідчих (процесуальних) дій та проведення судових експертиз, мають значення речового доказу, що має істотне та доказове значення для встановлення всіх необхідних фактів та обставин у даному провадженні, а також займає тривалий час, на нього необхідно накласти арешт з позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування ним.

Прокурор надав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності.

Представник власника автомобіля та власник мопеда про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлені телефонограмою, заперечень до суду не направляли.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0004109 за ч.1 ст. 415 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.07.2025 близько 07 год. 20 хв. на автодорозі в с. Ясенка Миколаївського району Миколаївської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю мопеда "FORTE", р.н. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4 та водія автомобіля "Mitsubishi", модель "L200", р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який порушив правила водіння транспортним автомобілем, допустивши зіткнення з іншим транспортним засобом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди загинув пасажир мопеда "FORTE" - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.07.2025, з місця пригоди вилучено автомобіль марки «Mitsubishi», модель «L200», р.н. НОМЕР_1 та мопед марки «FORTE», модель «FT125-К9A», р.н, НОМЕР_4 , які передано на відповідальне зберігання т.в.о. командира зведеного взводу артилерії ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно.

25.07.2025 вищевказане вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Mitsubishi», модель «L200», р.н. НОМЕР_1 та мопед марки «FORTE», модель «FT125-К9A», р.н, НОМЕР_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0004109 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.414 КК України, про що винесено відповідну постанову.

Вилучене в ході проведення огляду місця ДТП майно дійсно має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, зокрема наявні достатні підстави вважати, що автомобіль марки «Mitsubishi», модель «L200», р.н. НОМЕР_1 та мопед марки «FORTE», модель «FT125-К9A», р.н, НОМЕР_4 , відповідають критеріям ст.98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ обставин дорожньо-транспортної пригоди та їх збереження є необхідним для проведення експертизи технічного стану та транспортно-трасологічної експертизи, для яких необхідно забезпечити збереження транспортних засобів у стані на момент ДТП та для проведення слідчих експериментів.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на:

- автомобіль марки «Mitsubishi», модель «L200», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на бланку серії НОМЕР_2 зареєстрований 04.04.2025 на праві власності за військовою частиною НОМЕР_3 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України;

- мопед марки «FORTE», модель «FT125-K9A», р.н. НОМЕР_6 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1