Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Справа № 608/2050/25

Номер провадження1-кс/608/650/2025

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «EASYCON» клопотання старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївського району Львівської області, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_4 ,за погодженням з прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000364 від 03.09.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України.

В клопотанні старший слідчий вказала, що слідчим відділенням Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.125, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 186 КК України, дані про які внесено в ЄРДР 03.09.2025 за №0000364.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжено та діє по даний час.

ОСОБА_5 03.09.2025 близько 11:30 перебував по місцю проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивали алкогольні напої. В цей час у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклого конфлікту, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 близько 11:30 години 03.09.2025, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні будинку на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що його злочинні дії носять відкритий характер, у присутності потерпілої ОСОБА_7 відкрито викрав, шляхом ривка з рук потерпілоїмобільний телефон моделі «Xiaomi» марки «Redmi 9A», IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 із вмонтованою карткою мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_4 та в подальшому помістив його у кишеню своєї куртки.

Не зупиняючись на вчиненому та продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із потерпілою ОСОБА_7 , витягнув із правої бокової кишені її штанів, гаманець у якому знаходились грошові кошти у сумі 2800 гривень, після чого викрадений гаманець помістив у кишеню своєї куртки та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, таким чином маючи можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_5 заподіяв

ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 10 800 гривень.

Окрім цього, під час досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_5 , який близько 11:30 години 03.09.2025 перебував у приміщенні будинку на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , раптово виник злочинний умисел, на викрадення паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 та реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_6 , виданихна ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 близько 11:30 години 03.09.2025, перебуваючи у приміщенні будинку на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що його злочинні дії носять відкритий характер, у присутності потерпілої ОСОБА_7 вчинив крадіжку паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 та реєстраційного номеру облікової картки платника податків,виданих на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходились у гаманці останньої, який ОСОБА_5 витягнув із правої бокової кишені штанів потерпілої.

В подальшому, 03.09.2025 близько 11:40 години ОСОБА_5 , перебуваючи перед вхідними дверима у приміщення будинку ОСОБА_7 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесної суперечки на ґрунті особистих непорозумінь, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою застосування фізичного насильства до потерпілої, наніс один удар предметом ззовні схожим на ніж, який тримав у правій руці, в ділянку правого плеча потерпілої. Після нанесення удару ОСОБА_7 повернулась обличчям до ОСОБА_5 , останній, продовжуючи свої протиправні дії, наніс ще один удар предметом зовні схожим на ніж, який продовжував тримати у правій руці в ділянку обличчя із лівої сторони.

Внаслідок своїх умисних, протиправних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді різаних ран обличчя та правого надпліччя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом, іншим важливим особистим документом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаїв, Миколаївського району, Львівської області, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , не одружений, на утриманні дітей та осіб похилого віку не має, депутатом не обирався, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, однак, стосовно якого 03.06.2024 скеровано обвинувальний акт до Чортківського районного суду за ч.5 ст.407 КК України.

04 вересня 2025 року ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст.125, ч. 3 ст. 357,ч.4 ст.186 КК України та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.125, ч. 3 ст. 357, ч.4 ст.186 КК України.

Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних вище злочинів. Ці докази містяться в: рапорті старшого о/у СКП ОСОБА_8 від 03.09.2025; заяві ОСОБА_7 від 03.09.2025; протоколі огляду місця події від 03.09.2025; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 від 03.09.2025; додатковому протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 від 04.09.2025; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.09.2025; Протоколах допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 03.09.2025; повідомленні про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень від 04.09.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_5 , не маючи постійного місця проживання, міцних соціальних зав`язків, постійного місця роботи добре розуміє, що у разі доведення вини йому може буди призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а тому є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання у вигляді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілу ОСОБА_7 і чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння, він може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Крім того, на даний час органом досудового розслідування, ще встановлюються інші очевидці вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яким відомі обставини даного злочину, на яких підозрюваний також може чинити тиск; 3) вчиняти інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). З матеріалів досудового розслідування вбачається, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 в Чортківському районному суді слухається кримінальне провадження, передбачене ч.5 ст.407 КК України, дане підтверджується відомостями, які містяться в довідці про судимість ОСОБА_5 , однак, останній належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.186, ч.1 ст.125 та ч.3 ст.357 КК України. Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , схильний до вчинення злочинів і може продовжити злочинну діяльність.

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можна обрати до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять, що узгоджується із санкцією статті ч. 4 ст. 186 КК України, за якою зокрема, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Крім того, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, зокрема, тяжкого злочину, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків.

Крім цього, враховуючи зазначені обставини, а також відповідно до п 1 ч. 4 ст.183 КПК України, з врахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, а тому є підстави не визначати розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, старший слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят діб без визначення суми застави.

В судовому засіданні прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять його задовольнити з мотивів, наведених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просять клопотання задовольнити частково, обравши запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту. Захисник ОСОБА_6 , зокрема, зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 визнає свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, має зареєстроване місце проживання, що нівелює наявність ризиків, про які зазначено в клопотанні. Вважає, що стороною обвинувачення не наведено в клопотанні обґрунтування альтернативних запобіжних заходів. Разом з тим, якщо суд прийде до переконання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то просить визначити розмір застави.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 12 вищезазначеного Кодексу, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідча суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити злочин за викладених обставин.

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, так як підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до десяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, що підтверджується відсутністю в підозрюваного міцних соціальних зв`язків в суспільстві, місця роботи, сім`ї.

Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших свідків, які в подальшому будуть встановлені, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки, щодо підозрюваного ОСОБА_5 в Чортківському районному суді розглядається кримінальне провадження, за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що підтверджується відомостями, які містяться в довідці про судимість ОСОБА_5 , що не завадило йому вчинити нові кримінальні правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Зважаючи на викладене, слідча суддя приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для підозрюваного.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Отже, слідчий суддя повинен з`ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Проте, слідча суддя, враховуючи вищенаведені обставини, не знаходить можливості застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, як про це просить захисник та підозрюваний, ніж тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, які були встановлені в ході судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Так, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідча суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також дані про особу підозрюваного, який є не судимим, однак, щодо якого Чортківським районним судом розглядається кримінальне провадження, за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а тому приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, зважаючи на доведеність старшим слідчим, прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідча суддя вважає за доцільне клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Крім того слід зазначити, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогоднішній день. Відповідно до листа Верховного Суду № 1/0/2-22 від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою, зокрема, як відповідний ризик слід ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022, до визначених ст. 177 КПК України ризиків безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням фізичного насильства.

Задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя враховує доведеність на даний момент того, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням фізичного насильства, тому слідча суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаїв Миколаївського району Львівської області, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів і закінчується о 17 годині 00 хвилин 03 листопада 2025 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Згідно з оригіналом

Слідча суддя: /підпис/:

Оригінал ухвали знаходиться в кримінальному провадженні № 0000364 від 03 вересня 2025 року.

Ухвала набрала законної сили « » р.

Слідча суддя: ОСОБА_1

Ухвалу видано "____ " ________________року

Секретар: