Справа № 450/2528/25 Провадження № 1-кс/450/387/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

18 червня 2025 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

з участю: слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_4 яке надійшло на розгляд слідчого судді 18.06.2025 року,

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоєлизаветівка Горностаєвського району Херсонської області, українець, громадянина України, з слів фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово безробітнього, не інваліда, який не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Галицького районного суду міста Львова від 19.09.2022 за ч.3 ст.190 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, яке не відбув,

в с т а н о в и в :

суб`єкт звернення просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Новоєлизаветівка Горностаєвського району Херсонської області, українця, громадянина України, з слів фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово безробітного, не інваліда, який не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, раніше судимого, востаннє вироком Галицького районного суду міста Львова від 19.09.2022 за ч.3 ст.190 КК України до 4 років позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили суд його задоволити з наведених у письмовому клопотанні підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 вказане клопотання заперечив у повному обсязі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 стосовно вказаного клопотання заперечила, просила застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі підозрюваного цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників провадження щодо клопотання слідчого, проаналізувавши матеріали клопотання, встановлено такі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання слідчого.

ОСОБА_5 , 12.06.2025, у період часу з 00 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно та в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму пластикових дверей, незаконно проник у приміщення будинку за вказаною адресою, звідки таємно викрав камінний набір, який складався із бронзового годинника на мармуровій підставці та двох бронзових підсвічників на мармуровій підставці, вартістю 2500 доларів США; статуетка дівчини яка читає книгу на мармуровій підставці, вартістю 600 доларів США, мініатюрні рюмки із у кількості 5 штук, які виконані із чеського скла зеленого кольору із позолотою та ліпниною, вартіст. 400 доларів США; рюмки у кількості 3 штуки виконані із моранського скла вертикальними смугами червоного, синього, зеленого кольору, ваза орієнтовним розміром 15 см, виконана із чеського скла блакитно золотого розміру із ліпниною вартістю 300 доларів США; фарфорова ваза орієнтовним розміром 15 см, на якій зображені китаянки, вартістю 200 доларів США; срібний піднос орієнтовним розміром 15 см на 10 см, срібні соусниці у вигляді лійки у кількості 2 штуки, бронзові салфетниці у кількості 2 штуки, виконані у вигляди птаха вартістю 300 доларів США; елементи чайного сервізу, а саме 2 чашки та 2 блюдця із зображенням Мадонни, вартістю 100 доларів США;, срібні елементи декору, а саме кріселко, купол та пташка, вартістю 200 доларів США; чотири фарфорових німецьких (мейнцький фармор) статуетки білого кольору із вставками синього кольору у вигляді: дами що сидить на стільчику, балерини, скрипаля та пари чоловіка та жінки, загальна вартість яких становить 1200 доларів США, які належать потерпілій ОСОБА_7 , після чого покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 5 800 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 12.06.2025 становить 240 758 гривень.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 із подальшими змінами та доповненнями, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

За вказаним фактом слідчим відділенням відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000470 від 12.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

16.06.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, обґрунтовано підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно в умовах воєнного стану та поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою ч. 4 ст. 185 КК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: заявою ОСОБА_8 , від 12.06.2025 вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України; Оглядом місця події від 12.06.2025 в будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; Показами потерпілого ОСОБА_8 від 14.06.2025; Показами свідка ОСОБА_7 від 14.06.2025; Оглядом предметів та речей від 16.06.2025; Оглядом предметів та речей від 17.06.2025; Показами свідка ОСОБА_5 від 16.06.2025; іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування у їх сукупності.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новоєлизаветівка Горностаєвського району Херсонської області, українець, громадянин України, з слів фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово безробітний, не інвалід, який не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Галицького районного суду міста Львова від 19.09.2022 за ч.3 ст.190 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, яке не відбув.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

При розгляді цього клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03.03.2022 року № 1/0/2-22 суди, здійснюючи правосуддя в умовах воєнного стану, мають зважати на те, що згідно зі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а також на те, що відповідно до ст. 26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Відповідно до пункту 7 вищевказаного листа Верховного Суду від 03.03.2022 року, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

Відповідно до пункту 9 вищевказаного листа Верховного Суду від 03.03.2022 року вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

При обранні запобіжного заходу обвинуваченому суд погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Також, обґрунтованими є доводи слідчого та прокурора про те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

Окремо слід звернути увагу на те, що підозрюваний раніше судимий за вчинення злочину майнового характеру, зокрема 19 вересня 2022 року Пустомитівським районним судом Львівської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, яке обвинувачений не відбув. Будучи обізнаним про покарання, передбачені вищезазначеними статтями, ОСОБА_5 на шлях виправлення не встав та достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, вчинив кримінальне правопорушення із аналогічним складом, однак, незважаючи на вказане, підозрюваний демонструє відверту девіантну поведінку та вперте небажання ставати на шлях виправлення.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством. Тримання під вартою не повинно бути продовжене лише через очікуване покарання у вигляді позбавлення волі (Leteliier v.France (Летельєр проти Франції), §51; LA, v.France (LA. проти Франції), §104; Prencipe v.Monaco (Прансип проти Монако), §79; Tiron v.Romania (Тирон проти Румунії), §§41-42).

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної, зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Підозрюваний ОСОБА_5 не має стабільних соціальних зв`язків, не працюючий, немає стабільного доходу, та 19 вересня 2022 року будучи засудженим Галицьким районним судом м. Львова до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.

Суд враховує і тяжкість покарання за вчинений злочин, яке можливе у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі. Тому, підозрюваний може вжити заходів з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обвинувачується у вчиненні злочину проти власності при обтяжуючих обставинах (вчинення злочину з використанням умов воєнного стану), по трудовому договору не працює, а також може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інші злочини, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, приходжу до висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 , слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 14 серпня 2025 року, включно, оскільки, інший, менш суворий запобіжний захід не усуне ризиків, передбачених ст. 177 КПК України з визначенням розміру застави, який відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 обставини його вчинення, зважаючи на дані про особу підозрюваного, його майновий стан, а також на ризики переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж провадженні, імовірність вчинення інших кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України визначити розмір застави у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 гривень, оскільки такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Встановлені судом обставини виключають можливість уникнення ризиків, передбачений ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням застави ОСОБА_5 , - задоволити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з 16.06.2025 року до 14.08.2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок) грн.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що він має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі. У випадку внесення застави у встановленому цією ухвалою розмірі ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 буде покладено обв`язки:

прибувати до слідчого та суду із встановленою періодичністю, визначеною слідчим чи суддею;

не відлучатись із Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

заборонити спілкування із свідками та потерпілим у кримігальному провадженні з метою незаконного впливу на цих осіб;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14.08.2025 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та скерувати начальнику ДУ «Львівської установи виконання покарання № 19» для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1