Справа № 182/5123/25
Провадження № 1-кс/0182/804/2025
У Х В А Л А

Іменем України

19.08.2025 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2025 року за №0000756 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, який офіційно не працює, не являється депутатом та особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ з власних технічних засобів),

підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2025 року за №0000756 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 11.07.2025 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшов до кафе «Пивна Лавка», що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченка, буд. 109, де на той час вже перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Того ж дня, приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи у вищевказаному кафе, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, який переріс в бійку, яку відразу припинили відвідувачі кафе.

Того ж дня приблизно о 21:30 год. ОСОБА_6 покинув приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та попрямував до себе додому.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , тому, з метою реалізації свого наміру, ОСОБА_5 попрямував з кафе «Пивна Лавка» слідом за ОСОБА_6

11.07.2025 року близько 21.45 год. ОСОБА_5 поряд з під`їздом №4 буд. АДРЕСА_3 помітив сидячого на лавці ОСОБА_6 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно, не маючи наміру на заподіяння смерті, з ціллю спричинення тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_6 та відразу наніс йому удар ногою в обличчя. Від даного удару ОСОБА_6 впав на землю, а ОСОБА_7 наніс ОСОБА_6 ще близько п`яти ударів ногою по голові, декілька ударів ногами по верхніх кінцівках, чим спричинив останньому, відповідно до висновку експерта №658 від 25.07.2025 року, тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку І ступеню, закритого перелому лобної кістки зліва, закритих переломів медіальної стінки правої та лівої орбіти, кісток носу решітчастого лабіринту, перелому медіальної стінки правої гайморової пазухи, гематом навколо обох очей, субкон`юктувальних крововиливів обох очей, гематом правої та лівої виличної областей, саден голови та обличчя, які розглядаються у сукупності як одна черепно-мозкова травма та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя;

- саден лівого та правого ліктьового суглобів, саден лівої та правої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після вчинення протиправних дій ОСОБА_5 втік з місця вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_6 лікарями швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до КП «Нікопольська міська лікарня № 4» НМР».

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 інкримінованому йому кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними доказами:

- Протоколами огляду місця події та вилученими речовими доказами;

- Протоколами допитів потерпілого та свідків;

- Протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками;

- Висновком експерта із тілесними ушкодженнями потерпілого;

- Іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами;

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, які являються його знайомими, тому виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного, який попередить настання ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого.

Так, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілого та свідків) об`єктивно існує, бо підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого, які являються його знайомими, з метою зміни показів.

Враховує, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення належить до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення, доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого, що дає певну характеристику особі підозрюваного.

Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, є всі підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, відповідно до умови призначення даного запобіжного заходу, передбачена ч.2 ст. 181 КПК України.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, неможливо, оскільки застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не зможе забезпечити реальне запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 зможе впливати на потерпілого та свідків його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та судді, а також покинути відомі слідству можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати виконання ним своїх обов`язків;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що унеможливлює передачу його на поруки;

- ОСОБА_5 не має будь-яких заощаджень, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Таким чином, наданими матеріалами клопотання доведено відсутність обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене, у слідчого виникла необхідність обрання у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, який забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме у вигляді домашнього арешту заборонивши підозрюваному залишати житло з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні. Просив задовольнити клопотання. Зазначив, що просить застосувати цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вину не визнавав.

Вислухавши прокурора та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 121 КК України, внесені до ЄРДР за № 0000756.

14.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколами огляду місця події та вилученими речовими доказами; протоколами допитів потерпілого та свідків; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками; висновком експерта із тілесними ушкодженнями потерпілого.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду; вчинення інших кримінальних правопорушень, аналогічних тому у якому підозрюється.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 8-ми років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого.

Так, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілого та свідків) об`єктивно існує, бо підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого, які являються його знайомими, з метою зміни показів.

З огляду на вищевказане, існування даного ризику не виключається.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у яких підозрюється.

Стосовно вказаного ризиу, слідчим не було його достатньо агрументовано та доведено.

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; грошових коштів для виплати застави він не має; злочини вчинено ним в умовах воєнного стану.

В той же час, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування домашнього арешту у нічний час.

Також слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1), 3) ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2025 року за №0000756 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 21.00 годин до 05.00 годин наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

-утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 19.10.2025 року і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровської обл.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваній особі та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1