ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/673/25 Справа № 215/1510/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

прокурора: ОСОБА_8 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду у м.Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України, внесеному до ЄРДР за №0000153 від 04.03.2025 року,-

ВСТАНОВИЛА:

До Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відмовлено в задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 травня 2025 року включно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 вважає ухвалу необґрунтованою, безпідставною, та такою що підлягає скасуванню. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ухвала була винесена із порушенням норм чинного кримінально процесуального законодавства України, а також прав підозрюваного та охоронюваних законом інтересів. Вважає, що судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК. не доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду. Під час судового засідання не було перевірені підстави про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як останній має соціальні міцні зв`язки, намірів перешкоджати розгляду справи в суді не має, впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадження також не доведено, так як останні вже допитані. Крім цього ОСОБА_6 має постійне місце проживання, це свідчить про те що відносно нього можливо було застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Клопотання прокурора ґрунтуються на ймовірностях та припущеннях і тому не може слугувати достатньою підставою, для обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону на момент розгляду клопотання слідчого судом першої інстанції дотримані.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що дане кримінальне правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 04.03.2025р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

04.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з хуліганських мотивів.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, а також про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, яким слідчий суддя надав належну та повну оцінку в оскаржуваній ухвалі.

Так, слідчий суддя обґрунтовано врахував дані які вказують на обґрунтовану підозру, та які містяться у долучених матеріалах до клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 04.03.2025, показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , вилученими речовими доказами, а також вилученими знаряддями вчинення злочину, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування в судовому засіданні в суді першої інстанції доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 долучено додатки у вигляді копій документів, які завіренні належним чином.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів в матеріалах провадження про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки і клопотання слідчого, і оскаржувана ухвала містить вичерпну відповідь на кожний з них.

Так, слідчим суддею обґрунтовано наявність, наведених в клопотанні слідчого ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Надані матеріали свідчать про встановлення ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим шляхом.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, пов`язаного з посяганням на життя людини вчиненого способом небезпечним для життя багатьох осіб, обізнаний про реальну міру покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчинені кримінального правопорушення, у вчинені якого він підозрюється, оскільки, раніше неодноразово судимий.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси особи з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, достатність підстав для застосування запобіжних заходів.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У судовому засіданні прокурорами доведено, що більш м`який запобіжний захід обраний ОСОБА_6 на даній стадії кримінального провадження не міг запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом або під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 без будь-яких перешкод міг чинити вплив на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, намірів перешкоджати розгляду справи в суді не має, впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадження також не доведено, так як останні вже допитані, відносно нього можливо було застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є безпідставними проте слід зазначити, що більшість з цих обставин існували і на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а відтак вони очевидно не утворюють жодних моральних запобіжників при обранні обвинуваченим моделі поведінки, а тому не здатні перешкодити обвинуваченому у разі звільнення з під варти, запобігти існуючим ризикам передбачених статтею 177 КПК України.

Також слідчим суддею обґрунтовано не визначено розмір застави у кримінальному провадженні, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що злочин вчинено підозрюваним із застосуванням насильства та погрозою його застосування,

Колегія суддів, оцінив всі обставини справи, особу підозрюваного ОСОБА_6 наявність вагомих доказів про вчинення злочину, зібраними в ході досудового розслідування на вказаному етапі розслідування, тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, вік та стан здоров`я підозрюваного, а також те, що ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, що свідчить про відсутність у нього законно отриманих коштів для існування, наявність попередніх непогашених судимостей, в тому числі за злочини проти особи, приходить до висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не має, так як він не зможе забезпечити запобіганню встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Фактично подана апеляційна скарга викликана самим лише недосягненням бажаного результату у виді звільнення ОСОБА_6 з під варти, що в жодному випадку не може бути підставою для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу.

Тяжкість, характер та обставини кримінального правопорушення свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час існують і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, ухвалу слідчого судді суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України, внесеному до ЄРДР за №0000153 від 04.03.2025 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді