Справа № 289/1770/24
Номер провадження 1-кп/289/43/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю 3 групи, раніше не судимої;

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В умовах воєнного стану 24 квітня 2024 року в обідній час ОСОБА_4 перебувала у помешканні своєї знайомої ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де вживала алкогольні напої разом з ОСОБА_5 . Під час вживання спиртного ОСОБА_5 сп`яніла та заснула. В цей час ОСОБА_4 побачила на ліжку, де спала її знайома ОСОБА_5 мобільний телефон останньої марки «Xiaomi Redmi Note 11» і у неї виник злочинний умисел направлений на крадіжку грошей з карткового рахунку ОСОБА_5 , на якому знаходились гроші в сумі 100889 гривень 72 копійки про що ОСОБА_4 достовірно знала.

Одразу після цього, близько 18 години цього ж дня, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність вчинюваних дій, керуючись корисливим мотивом та з метою наживи, а також злочинний умисел направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, розуміючи протиправність вчинюваних дій, ОСОБА_4 , враховуючи сприятливу для неї обстановку, а саме те, що її злочинні дії ніким не помічені та за нею ніхто не спостерігає, використовуючи мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 марки «Xiaomi Redmi Note 11», без її дозволу, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, через всесвітню мережу Інтернет, ввівши завідомо відомий їй пароль, здійснила вхід до персонального кабінету потерпілої в автоматизованій системі Інтернет-банкінгу «Приват24», що встановлена на телефоні ОСОБА_5 , після чого о 17 годині 40 хвилин, о 17 годині 42 хвилини та о 19 годині 37 хвилин здійснила переказ грошей на загальну суму 63330 гривень, які переказала з карткового рахунку ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , що емітований у АТ КБ «Приватбанк» на свій картковий рахунок № НОМЕР_2 , що емітований у АТ «ПУМБ».

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрала гроші в сумі 63330 гривень, які належали ОСОБА_5 та якими у подальшому розпорядилася на власний розсуд, а також вчинила несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Внаслідок вчинення вказаних вище дій, ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 63330 гривень.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Під час судового розгляду справи обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу подій, про які зазначено у обвинувальному акті, повністю в своїх показаннях повторила та підтвердила ці обставини. При цьому, обвинувачена зазначила, що щиро розкаюється у скоєному, попросила вибачення у потерпілої, запевнила, що буде відшкодовувати останній заподіяні збитки.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що дійсно вказаного дня вживали алкоголь разом з обвинуваченою та коли вона пішла спати обвинувачена ОСОБА_4 скористалась її телефоном та переказала собі кошти в сумі 63330 грн, при призначенні обвинуваченій покарання поклалася на розсуд суду.

Водночас, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченою судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і не має сумнівів у добровільності та істинності їхніх позицій. При цьому, ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тому ці дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, та вчинення несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, які кваліфікує за ч. 1 ст. 361 КК України.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Призначаючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, одне з яких є кримінальним проступком, а інше - тяжким злочином, але від яких тяжких наслідків не настало, особу обвинуваченої, яка характеризується за місцем проживання, як така щодо якої компрометуючих матеріалів не надходило, визнала повністю вину, щиро розкаялась у скоєнні даних кримінальних правопорушень, думку потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, а також сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої є визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та щире каяття.

Отже, приймаючи до уваги зазначені обставини у їх сукупності, позицію прокурора, а також думку потерпілої, яка на суворості покарання не наполягала, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи особу ОСОБА_4 та усі пом`якшуючі покарання обставини, а також відсутність тяжких наслідків, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою діянь, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування цього покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України. Арешт на майно не накладався. Цивільний позов потерпілою не заявлено. Процесуальні витрати відсутні. Підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: документи у паперовому вигляді з інформацією про рух кошів по картковому рахунку ОСОБА_4 № НОМЕР_2 , оптичний диски з інформацією про рух кошів по картковому рахунку ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , що знаходяться у матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1