Справа № 175/6257/25
Провадження № 1-кп/175/968/25
06 червня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 (дистанційно),
обвинуваченого ОСОБА_5 (дистанційно),
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Івано-Франківськ, громадянин України, із вищою освітою, одружений, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини НОМЕР_1 , старшина, який обіймає посаду старшого навідника гранатометного відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , який не є особою з інвалідністю, раніше не судимий, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27 лютого 2024 року № 43 старшину ОСОБА_5 призначено на посаду старшого навідника гранатометного відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.
Будучи військовослужбовцем Збройних сил України старшина ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правила дорожнього руху), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Проте, старшина ОСОБА_5 , достовірно знаючи вимоги вказаного вище законодавства, яке регламентує правила дорожнього руху та маючи можливість належно їх виконувати, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, допустив їх порушення та вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.
Так, 08 квітня 2024 року приблизно о 12.00 год. керуючи технічно-справним автомобілем Nissan Pathfinder р.н. НОМЕР_4 приїхав та зупинився на паркувальному майданчику біля буд. 24 по вул. Дружби у м. Краматорську. Приблизно о 12.08 год. ОСОБА_4 підійшла до задньої правої двері автомобілю Nissan Pathfinder р.н. НОМЕР_4 , взялася за дверну ручку, щоб відчинити двері, при цьому старшина ОСОБА_5 , діючи необережно, проявляючи кримінально протиправну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і мав їх передбачити, не прийняв вчасно необхідні і достатні заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху й недопущенню виникнення небезпечної ситуації та її переростання в ДТП, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не впевнився через праве зовнішнє дзеркало заднього огляду в відсутності перешкод, розпочав рух вперед що у свою чергу, привело до виникнення аварійної ситуації та її переростання в ДТП, а саме падіння пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під керований ним автомобіль, та подальшого на неї наїзду.
В результаті даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, який відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості який потребує для свого загоєння довготривалий строк лікування понад 21 добу (трьох тижнів).
Порушення водієм автомобіля Nissan Pathfinder р.н. НОМЕР_4 старшиною ОСОБА_5 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події та спричиненням ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст.286 КК України, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням, оскільки він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв досудовому розслідуванню, добровільно відшкодував потерпілій завдану шкоду у повному обсязі, кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, просив закрити.
Потерпіла ОСОБА_4 просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням. Підтвердив, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована йому у повному обсязі, а тому будь-які претензії до обвинуваченого відсутні.
Прокурор вважав за можливе задовольнити клопотання та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням, а кримінальне провадження закрити.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частина 4 ст. 286 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.
Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
Передбачене у ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Як зазначив прокурор, обвинувачений активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення під час досудового розслідування. В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Також обвинувачений повністю відшкодував потерпілій стороні завдані збитки, що підтверджено поясненнями потерпілого, отриманими під час судового засідання.
Відповідно ст. 12 КК України, скоєне ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину.
Таким чином, суд, оцінюючи у сукупності наведені докази дійшов висновку, що клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є обґрунтованим і підлягає задоволенню, у зв`язку із примиренням обвинуваченого та потерпілої, оскільки на час розгляду справи в суді останній вперше вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий, визнав повністю вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував збитки у повному обсязі заподіяної ним шкоди, тому його виправлення можливе без притягнення до кримінальної відповідальності. Вказані обставини відповідно до вимог ст. 46 КК України є підставою для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого та потерпілого.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно з ч. 6 ст. 284 КПК України якщо відповідні обставини виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Крім того, прокурором в інтересах держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня N?2» Краматорської міської ради та Національної служби здоров?я України заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування витрат, витрачених на стаціонарне лікування громадян, потерпілих від злочинних дій.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що згідно з листа з лікарні від 14.04.2025 за N?01.1-13/725 потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилась на лікуванні з 08.04.2024 по 30.04.2024, всього 22 календарних дня, лікування проводилось за рахунок коштів НСЗУ, вартість перебування в лікувальному закладі склала всього 7075,56 грн: вартість перебування - 3659,04 грн., вартість медикаментів - 3416,52 грн.
Відповідно до вимог ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Враховуючи приписи ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні установлено, що послуги комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня N? 2 Краматорської міської ради, пов?язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ, як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.
Разом з тим, під час підготовчого судового засідання прокурором долучено докази повного відшкодування завданої шкоди обвинуваченого ОСОБА_5 в розмірі 7075,56 грн.
У постанові від 10.07.2021 (справа № 161/694/20) ВС зауважив, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, заподіяну її протиправними діями. У такому разі позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що цивільний позов слід залишити без розгляду.
Згідно ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
На підставі наведеного, арешт на автомобіль марки «NISSAN PATHFINDER» р.н. НОМЕР_4 , vin: НОМЕР_5 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення будь яких ремонтних робіт, що був накладений відповідно до ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року слід скасувати.
Згідно висновку Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітувальних підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.
На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Запобіжний захід не застосовувався та підстав для його застосування немає.
На підставі наведеного, відповідно до ст. 46 КК України, керуючись ст.ст. 368- 374, 474, 475, 476 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою - задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на проведення судових експертиз витрати на проведення судових експертиз:
-витрати на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу СЕ-19/105-24/2947-ІТ від 08.05.2024 складають 2271 гривня 84 копійок;
-витрати на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу СЕ-19/105-25/3304-ІТ від 11.04.202 складають 2674 гривні 00 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов залишити без розгляду.
Арешт, накладений на автомобіль марки «NISSAN PATHFINDER» р.н. НОМЕР_4 , vin: НОМЕР_5 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення будь яких ремонтних робіт, що був накладений відповідно до ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року - скасувати.
- «NISSAN PATHFINDER» р.н. НОМЕР_4 , vin: НОМЕР_5 повернути володільцю майна за належністю.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1