печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маринин Рівненського району Рівненської області, українцю, громадянина України, зареєстрованого як фізична особа-підприємець, з повною вищою освітою, одруженого, маючому на утриманні неповнолітню дитину, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11 ч. 2 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад вимог клопотання

До слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000950 від 19.12.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 31.07.2025.

Клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні таких кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 146 КК України, а саме: викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що супроводжувалося заподіянням їй фізичних страждань, яке спричинило тяжкі наслідки;

- ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті викраденій людині, вчиненому на замовлення, за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

18.07.2024 відповідно до ст. 208 КПК України ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

20.07.2024 Березнівським районним судом Рівненської області до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

02.08.2024 Рівненським апеляційним судом скасовано ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 20.07.2024 та підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк до 17.09.2024. У подальшому строк запобіжного заходу неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів.

28.05.2025 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави до 19.07.2025, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

23.05.2025 повідомлено учасників сторони захисту, потерпілу, її представника про завершення досудового розслідування та надання доступу до його матеріалів, а з 27.05.2025 - надано доступ до його матеріалів щоденно в робочі дні, які складаються із 45 томів та речових доказів.

Враховуючи те, що підозрюваному ОСОБА_8 02.08.2024 Рівненським апеляційним судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, крім того ОСОБА_8 з 18 до 20.07.2024 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та перебував під вартою, а з 17 по 18.09.2024 до нього був застосований запобіжний захід у вигляді застави, під час якого ОСОБА_8 не перебував під вартою, тому необхідно вважати, що сукупний дванадцятимісячний строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 закінчується 31.07.2025.

Досудове розслідування у наведеному кримінальному провадженні наразі завершено, проте не може бути закінчено у межах строку дії попередньої ухвали про продовження застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , тобто до 19.07.2025, у зв`язку з необхідністю надання додаткового часу учасникам сторони захисту та потерпілим, їх представникам для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, складання та вручення учасникам сторони захисту обвинувального акта з відповідними додатками.

Метою продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_14 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти:

- спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

На думку слідчого ризики, які існували на момент обрання та продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

Позиція сторін кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Захисник, адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання з підстав необґрунтованості підозри, оскільки протокол огляду місця події від 18.12.2023, відеозапис з камер відеоспостереження ТОВ «Європа Авто», протокол огляду сайту оголошень з продажу автомобілів «АвтоРіа», не підтверджують причетність підозрюваного ОСОБА_8 до вчинених кримінальних правопорушень.

Просив обрати будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 , також вказувала на необґрунтованість підозри. Вказане кримінальне провадження вважала способом розправи. Ризик втечі вважала необґрунтованим, оскільки ОСОБА_8 має активну громадянську позицію (допомагав ЗСУ та нужденним особам), має міцні соціальні зв`язки (дружину та дитину), займає активну позицію щодо свого захисту, що на думку захисника превалює над ризиком втечі.

Ризик впливу на свідків нівелюється цілодобовим домашнім арештом. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення нічим не підтверджено, оскільки підозрюваний вже відбув покарання а тому в порядку ст. 80 КПК України вважається таким, що не був судимим. У задоволенні клопотання просила відмовити. Вважала, що на даній стадії до підозрюваного цілком достатньо застосування цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Захисник, адвокат ОСОБА_7 вважає кримінальне провадження сфабрикованим, оскільки протягом пів року потерпіла та всі свідки не давали ніяких показань, а потім в один день почали давати показання. Показання потерпілої зі сплином часу змінювалися, з`являлися нові деталі. Захисник вважає ці показання неправдивими, тому стороною захисту внесені відповідні відомості в ЄРДР. Показання свідка ОСОБА_13 дані під тиском. У момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 перебував в іншому місці. Вказував на відсутність складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України. ОСОБА_8 нікуди тікати не збирається. У задоволенні клопотання просив відмовити та застосувати до підозрюваного домашній арешт або заставу.

Захисник, адвокат ОСОБА_4 , погодився з колегами, що підозра є не обґрунтованою, а матеріли кримінального провадження є сфабрикованими, замовлене Рівненським бізнесменом Бесарабом, щоб не сплачувати їм кошти. Ризики не підтверджені жодними доказами. Навпаки, упродовж 8 місяців підозрюваний, не перебуваючи під вартою, нікуди не втік.

З огляду на стадію досудового розслідування усі наявні ризики можуть бути нівельовані покладенням на підозрюваного обов`язків. Просив застосувати будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_8 підтримав думку своїх захисників. Також вважає підозру не обґрунтованою, а справу сфабрикованою. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Правове обґрунтування

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному за інкриміновані злочини у разі доведення його вини, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що продовжують існувати ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали, яким воно обґрунтоване, слідчий суддя доходить наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

19.07.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

01.08.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

17.09.2024 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, а саме про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України.

15.05.2025 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри підтверджується зібраними доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 18.12.2023, відповідно до якого проведено огляд зупинки громадського транспорту, яка розташована на автомобільній дорозі «М-06 Київ-Чоп» в с. Антопіль Рівненського району, де було виявлено у непритомному стані ОСОБА_15 , під час чого вилучено речі і предмети, які мають доказове значення у кримінальному провадженні;

- протоколом огляду відеозапису з камери зовнішнього спостереження із ТОВ «ЄВРОПА АВТО», яким зафіксовано обставини застосування фізичного насильства та викрадення ОСОБА_15 ;

- протоколом обшуку від 09.01.2024, відповідно до якого під час проведення обшуку автомобіля «Volvo V50», номерний знак НОМЕР_1 , було встановлено, що у лівій задній двері із внутрішньої сторони відсутня карта, під час слідчої дії вилучено змиви та вирізи з речовиною бурого кольору, мікрооб`єкти схожі на волосся людини;

- протоколом огляду, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_13 22.10.2023 на сайті «Autoria» виставив оголошення про продаж автомобіля «Volvo V50», номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску, яке було видалено 16.12.2023;

- протоколом огляду від 22.12.2023, відповідно до якого оглянуто мобільний телефону ОСОБА_15 та встановлено переписку 25.09.2023 у додатку «WhatsApp» з абонентом « ОСОБА_16 » ( ОСОБА_17 ). У цій переписці потерпіла вказує, що їй сильно погрожували через ОСОБА_18 під час зустрічі у керівника ОСОБА_19 . Також виявлено фотозображення автомобіля «Mercedes-Benz НК», державний номерний знак НОМЕР_3 , біля якого перебували ОСОБА_11 , ОСОБА_8 і ОСОБА_18 ;

- протоколом огляду предметів від 26.02.2025, у ході якого оглянуто карту пам`яті, на якій зафіксовано аудіозапис. У записі ОСОБА_11 повідомляє, що особи дали показання про те, що на відео впізнали ОСОБА_20 ( ОСОБА_8 ) і за це його посадили. ОСОБА_11 каже співрозмовнику щоб свідки казали, що їх заставили так сказати, а якщо ні, то вийде ОСОБА_21 на свободу то їх життя зупиниться. Крім того, в ході слідчої дії оглянуто файл із звукозаписом, у якому зафіксовано розмови особи з вимогою сплатити Даші заробітну плату;

- висновком судово-медичної експертизи №136/Д-521, від 17.07.2024, відповідно до якого у ОСОБА_15 виявлено: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою-компресії головного мозку важкого ступеня з гострою субдуральною гематомою правої гемісфери головного мозку та наявністю перелому передньої та задньої стінок фронтального синуса зліва з переходом на верхню стінку лівої орбіти, перелому кісток носа поєднана із зовнішніми ушкодженнями - забійними ранами м`яких тканин тім`яної ділянки голови справа (згідно даних об`єктивного огляду 12.07.2024 року), лобної ділянки голови зліва, лівої бровної ділянки, перенісся, забійно-рваними ранами м`яких тканин верхньої та нижньої повік справа, параорбітальні гематоми обох очей, субкон`юнктивальний крововилив зліва; перфорація барабанної перетинки справа, які в даному випадку розглядаються в єдиному механізмі виникнення, так як розміщенні в одній анатомічній ділянці (голова) і кожне з зовнішніх ушкоджень могло спричинити чи поглибити протікання забою головного мозку, тому в сукупності ці ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; шкірні рубці, які є наслідком загоєння ран на задній поверхні правого плечового суглобу, на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-ої п`ястної кістки, на слизовій оболонці верхньої губи справа, які згідно п. 2.3.3. вищевказаних судово-медичних "Правил", відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися незадовго до поступлення потерпілої в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 18 грудня 2023 року. Тілесне ушкодження у вигляді рани (при огляді шкірний рубець) на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-ої п`ястної кістки, з судово-медичної точки зору, можна розцінити як сліди самооборони. Локалізація та характер виявлених ушкоджень, в сукупності, не властиві для падіння на площину з висоти власного зросту (як з прискоренням, так і без нього). Дані тілесні ушкодження могли виникнути не менше як від семитравматичних дій тупого(их) предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути рука, нога, молоток чи інші тупі предмети, диференційні ознаки яких в тілесних ушкодженнях в наданих медичних документах не відображені.

Судово-медичні дані, встановлені при судово-медичній експертизі ОСОБА_15 , в частині механізму виникнення тілесних ушкоджень, не суперечать показанням, наданим нею при проведені слідчого експерименту за її участі 13.06.2024;

- висновком судово-медичної експертизи № 40, відповідно до якого за умов ненадання або несвоєчасного надання кваліфікованої спеціалізованої (нейрохірургічної) медичної допомоги потерпілій ОСОБА_15 - є несприятливими, і, найчастіше, закінчується летально (настанням смерті);

- висновком молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-24/535-БД від 24.05.2024, відповідно до якого генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах з ділянки пластикової накладки заднього лівого порогу, та змиві із лівої бічної стійки автомобіля (вилучено 09.01.2024 під час обшуку автомобіля «Volvo V50», номерний знак НОМЕР_1 ), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_15 ;

- висновком фототехнічної експертизи № СЕ-19/118-24/956-ФП від 05.04.2024, відповідно до якого транспортний засіб, який зображений на відеозаписі з місця події - з камери відеоспостереження встановленої на одному з приміщень ТОВ «Європа Авто», за загальними ознаками ймовірно є транспортним засобом чорного кольору зображеним у графічних файлах наданих на дослідження, а саме з сайту оголошень продажу автомобілів «Avtoria» ( ОСОБА_13 22.10.2023 на сайті виставив на продаж автомобіль марки «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_2 );

- показаннями потерпілої ОСОБА_15 про те, що у вересні 2023 року у кабінеті директора ТОВ «Європа Авто» ОСОБА_19 у неї відбулася розмова із ОСОБА_11 у присутності ОСОБА_19 , ОСОБА_8 і ОСОБА_22 ході цієї розмови ОСОБА_11 вимагав від неї пояснень щодо неналежного відношення до її племінниці ОСОБА_23 . Після того як ОСОБА_15 пояснила, що вона не вважає себе винною, ОСОБА_11 сказав, що він це не залишить і вона ще пожалкує. Під час викрадення в автомобілі вона побачила та запам`ятала водія, якого може впізнати;

- протоколом слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_15 від 13.06.2024, відповідно до якого потерпіла розповіла та показали обставини її викрадення ОСОБА_8 та невідомою особою, нанесення ударів молотком і ногами;

- показаннями свідка ОСОБА_24 від 16.07.2024 про те, що 25.09.2023 у його кабінеті в ТОВ «Європа Авто» відбулася розмова ОСОБА_15 із ОСОБА_11 у присутності його, ОСОБА_8 і ОСОБА_22 ході цієї розмови ОСОБА_11 вимагав від ОСОБА_15 пояснень щодо неналежного відношення до її племінниці ОСОБА_25 . Після того як ОСОБА_15 пояснила, що вона не вважає себе винною, ОСОБА_11 сказав, що він це не залишить і вона ще пожалкує. У грудні 2023 року він і ОСОБА_11 із своїми дружинами поїхали на відпочинок за кордон. Під час поїздки ОСОБА_11 питав у нього, чи нічого не станеться якщо декілька тижнів на підприємстві не буде головного бухгалтера. 14.12.2023 ОСОБА_11 сказав, що він задумав вчинити погані дії відносно ОСОБА_15 , але покаявся та передумав і дав хлопцям відбій. 18.12.2023 його брат повідомив, що зникла ОСОБА_15 та надіслав відео із камери спостереження, на якій було зафіксовано момент викрадення ОСОБА_26 . Він впізнав на цьому відео ОСОБА_8 , як особу, яка викрала ОСОБА_26 , про що сказав ОСОБА_11 . Відеозапис викрадення він переслав на телефон ОСОБА_11 , який потім сказав, що він дав відбій хлопцям і з ними не може здзвонитися. Він вважає, що злочин відносно ОСОБА_15 було вчинено на замовлення ОСОБА_11 ;

- показаннями свідка ОСОБА_27 про те, що 18.12.2023 близько 18 год 49 хв до нього зателефонував охоронець ТОВ «Європа Авто» ОСОБА_28 , та повідомив, що за територією фірми, на автостоянці знаходиться відчинений автомобіль на київських номерах. Він повернувся у ТОВ і побачив, що автомобіль ОСОБА_15 відчинений, в салоні автомобіля лежала сумка від ноутбука. Тоді ОСОБА_29 скинув на телефон відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження, де він побачив, що ОСОБА_15 викрав ОСОБА_8 , якого він впізнав, під час перегляду відеозапису, оскільки, перед цим ОСОБА_8 приїжджав на територію фірми у такій же самій шапці. Крім цього впізнав його за тілобудовою, статурою, рухами та повадками. Також, під час перегляду відеозапису встановив, що викрадення ОСОБА_15 відбувалося на автомобілі марки «Volvo», чорного кольору, з тонованими вікнами. Після цього, він з ОСОБА_30 і своїм батьком на автомобілі поїхали по автомобільній дорозі в напрямку м. Києва. Під час руху на автобусній зупинці в с. Антопіль він побачив патрульну поліцію. Зупинившись, він побачив жінку, яка перебувала у свідомості, щось не чітко казала. Тоді було встановлено, що це була ОСОБА_15 .

Крім того, 12.12.2023 близько 11 год 30 хв на територію фірми приїжджав ОСОБА_8 на автомобілі «Лексус» білого кольору, з метою придбати та вибрати трактор. У ОСОБА_31 була одягнута шапка, яка схожа на відеозаписі. Власюк роздивлявся на місце розташування відеокамер спостереження;

- показаннями свідка ОСОБА_17 від 26.12.2023 про те, що 25.09.2023 ОСОБА_15 у додатку «WhatsApp» скинула фотозображення автомобіля «Mercedec Benz» НОМЕР_4 , біля якого перебували ОСОБА_11 , ОСОБА_8 і ОСОБА_32 . ОСОБА_15 зустрічалися з ними цього дня, після чого розповіла їй, що через ОСОБА_18 у неї куча проблем, що її погрожували ОСОБА_11 і ОСОБА_8 . Пізніше ОСОБА_15 казала, що її можуть вбити можливо через ті погрози;

- показаннями свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , які на відеозаписі моменту викрадення ОСОБА_26 , впізнали ОСОБА_8 , як особу, яка викрала ОСОБА_26 ;

- показаннями свідка ОСОБА_35 , про те, що 4 роки тому він почав користуватися автомобілем марки Volvo S40, сірого кольору. Автомобіль перебував на номерних знаках Львівської області. Близько півтора року назад, придбав у ОСОБА_36 , жителя м. Березне, автомобіль типу лімузин, а в якості застави, часткового боргу, передав автомобіль Вольво. Близько року назад завіз ОСОБА_37 кошти, які йому заборгував, однак він сказав, що віддасть автомобіль пізніше. Приблизно вісім місяців чи біля року назад, від знайомих дізнався, що автомобіль Вольво S40 сірого кольору, який передав ОСОБА_37 був зданий ОСОБА_12 на автошрот. Підтвердженням слів ОСОБА_12 про це було те, що він показував фотографії знятих із автомобіля «Volvo S40» номерних знаків;

- показаннями свідка ОСОБА_38 про те, що приблизно два роки тому придбав у свого знайомого ОСОБА_39 автомобіль марки «Volvo S40», сірого кольору у кузові універсал, з номерними знаками Львівської області. Приблизно у травні 2023 року під час експлуатації вказаного автомобіля пошкодив задній номерний знак. У зв`язку з цим одразу виготовив в м. Рівне дублікат номерних знаків на свій автомобіль. У подальшому замінив задній номерний знак на вказаному автомобілі на новий дублікат номерного знаку. При цьому, за місцем проживання залишився ще один дублікат номерних знаків на вказаний автомобіль (один номерний знак був новий, а інший пошкоджений). Приблизно у травні-липні 2023 року домовився зі своїм братом ОСОБА_40 про те, що останній здійснить ремонт ходової частини автомобіля «Volvo S40», у зв`язку з чим передав у той час вказаний автомобіль та ключі від нього брату ОСОБА_41 . На той час свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля було в середині вказаного автомобіля, після чого цей автомобіль не бачив. Приблизно через три тижні після того, коли перебував на АЗС, яка розташована на околиці м. Березне, навпроти АЗС «Укрнафта», підійшов невідомий чоловік ( ОСОБА_42 , на якого кажуть «Юшка»), який повідомив, що автомобіль «Volvo S40» він забрав собі за борги рідного брата ОСОБА_43 , а також пояснив, що може повернути вказаний автомобіль за 700 чи 800 доларів США. Влітку 2023 року ОСОБА_42 повідомив, що автомобіля вже не має, він його продав чи здав у автомобільний шрот. Приблизно в грудні 2023 року до дому приїхав брат ОСОБА_44 та передав йому свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу;

- протоколом проведення слідчого експерименту, під час якого свідок ОСОБА_45 вказав місце зустрічі у м. Луцьку із ОСОБА_46 та місце передачі автомобіля Вольво на АЗС «ОККО» у м. Луцьку;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_12 від 13.02.2025, про обставини викрадення ОСОБА_15 , залишення її на автобусній зупинці в с. Антопіль, про обставини заміни спільно з ОСОБА_13 в автомобілі «Volvo V50» сидінь, обшивки, а також чистки поверхонь цього автомобіля;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_13 від 10.01.2025, про те, що ввечері у грудні 2023 року на АЗС у м. Березне він дав ключі від свого автомобіля «Volvo V50» ОСОБА_8 . Вночі того ж дня його з дому забрав ОСОБА_47 , з яким він приїхав на СТО «Race Service», належне ОСОБА_8 . Разом із ОСОБА_48 та ОСОБА_49 ( ОСОБА_12 ), вони зняли сидіння в його автомобілі «Volvo V50» і колеса. У подальшому вказаний автомобіль він передав новому власнику;

- показаннями потерпілого ОСОБА_50 від 19.07.2024 про те, що він 18.07.2024 спільно із працівником поліції ОСОБА_51 , на узбіччі дороги біля автобусної зупинки, яка розташована неподалік с. Антонівка Рівненського району Рівненської області побачив ОСОБА_8 , якому на виконання доручення слідчого необхідно було вручити повістку про виклик. Під час вручення повістки ОСОБА_8 у нецензурній формі ображав їх та наніс йому один удар ногою по нозі і один удар рукою в область грудної клітки. Від цих ударів він впав на дорожнє покриття, вдарившись лівою рукою і головою. Під час падіння також побився екран мобільного телефону;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_50 від 08.08.2024, відповідно до якого потерпілий показав місце та обставини нанесення йому ударів ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_52 від 19.07.2024, про те, що він 18.07.2024 спільно із працівником поліції ОСОБА_53 , на узбіччі дороги біля автобусної зупинки, яка розташована неподалік с. Антонівка Рівненського району Рівненської області побачив ОСОБА_8 , якому на виконання доручення слідчого необхідно було вручити повістку про виклик. Під час вручення повістки ОСОБА_8 у нецензурній формі ображав їх і відмовлявся отримувати повістку. Тоді він на свій мобільний телефон здійснив відеозапис цих подій. Після цього ОСОБА_8 наніс ОСОБА_54 один удар ногою по нозі і один удар рукою в область грудної клітки. Від цих ударів ОСОБА_55 впав на дорожнє покриття, вдарившись лівою рукою і головою;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_52 від 19.07.2024, відповідно до якого свідок показав на місце та обставини нанесення ОСОБА_8 ударів ОСОБА_54 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 542 від 19.07.2024, відповідно до якого у ОСОБА_50 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому головки лівої променевої кістки із осадненням на фоні, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень та синець по зовнішній поверхні в проекції головки лівого кульшового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які могли виникнути 18.07.2024;

- висновком судово-медичної експертизи № Е-542/Д-584 від 01.08.2024, відповідно до якого судово-медичні дані, отримані в ході виконання експертизи, в цілому не суперечать певним даним, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_52 ;

- висновком судово-медичної експертизи № Е-542/Д-584/д-610 від 08.08.2024, відповідно до якого судово-медичні дані, отримані в ході виконання експертизи, в цілому не суперечать певним даним, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_50 ;

- протоколом огляду мобільного телефону від 21.07.2024, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон «Apple Iphone 13» ОСОБА_50 , на екрані якого виявлено тріщини;

- протоколом огляду предмета від 19.07.2024, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон «Apple Iphone 14» ОСОБА_52 та скопійовано відеозапис на оптичний диск;

- протоколом огляду оптичного диску від 01.08.2024, відповідно до якого оглянуто відеозапис з мобільного телефону ОСОБА_52 , в ході чого встановлено висловлювання у нецензурній формі образ;

- копією корінця повістки про виклик ОСОБА_8 до слідчого СУ ГУНП в Рівненській області;

- іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами у своїй сукупності.

Заступником Генерального прокурора 08.10.2024 погоджено клопотання органу досудового розслідування про продовження строку досудового розслідування до дев?яти місяців, а саме до 19.04.2025, яке у подальшому задоволено слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва.

Заступником Генерального прокурора 20.03.2025 погоджено клопотання органу досудового розслідування про продовження строку досудового розслідування до дванадцяти місяців, а саме до 19.07.2025, яке 27.03.2025 задоволено слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва.

За результатами досудового розслідування 23.05.2025 прокурором надано доручення слідчому повідомити учасників сторони захисту, потерпілу, її представника про завершення досудового розслідування та надання доступу до його матеріалів.

Відповідно до зазначеного доручення у період з 23.05.2025 по 26.05.2025 підозрюваних, їх захисників, а також потерпілу, її представника повідомлено про завершення досудового розслідування, а з 27.05.2025 надано доступ до його матеріалів щоденно в робочі дні, які складаються із 45 томів та речових доказів.

08.07.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва постановлено ухвалу у справі № 757/29727/25-к про його задоволення та встановлення стороні захисту, а саме: підозрюваним ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та захисникам підозрюваних - адвокатам ОСОБА_56 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000950 до 21.07.2025 включно, після спливу якого вони будуть вважатися такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів досудового розслідування.

18.07.2024 відповідно до ст. 208 КПК України ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

20.07.2024 Березнівським районним судом Рівненської області до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

02.08.2024 Рівненським апеляційним судом скасовано ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 20.07.2024 та підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк до 17.09.2024.

14.08.2024 Рівненським міським судом Рівненської області до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід тримання під вартою до 02.10.2024, з одночасним визначенням застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 302 800 гривень.

13.09.2024 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.10.2024, з одночасним визначенням застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 300 000 гривень.

16.09.2024 згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2024 внесено заставу в розмірі 300 000 гривень і 17.09.2024 підозрюваного ОСОБА_8 звільнено з-під варти.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

19.09.2024 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_8 змінено запобіжний захід у вигляді застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.10.2024, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

16.10.2024 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.12.2024, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

11.12.2024 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.02.2025, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

05.02.2025 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави до 03.04.2025, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

02.04.2025 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави до 29.05.2025, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

28.05.2025 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави до 19.07.2025, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Мотиви слідчого судді

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі Нечипорук і Йонкало проти України термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена, враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Виходячи з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження - виправданим.

Крім того, обґрунтованість підозри перевірялась слідчими суддями при застосування та продовження строку дії запобіжного заходу.

Посилання сторони захисту не спростовують висновку слідчого судді.

У судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про безпідставне затягування розслідування кримінального провадження, але існують обставини, пов`язані з необхідністю надання додаткового часу учасникам сторони захисту та потерпілим, їх представникам для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, складання та вручення учасникам сторони захисту обвинувального акта з відповідними додатками - реєстром матеріалів досудового розслідування, цивільними позовами потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_50 у межах виконання вимог ст. 293 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Крім того, після виконання вимог ст. 290 КПК України стороною захисту, слідчий у межах строків досудового розслідування повинен скласти та вручити стороні захисту обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Так, для закінчення досудового розслідування стороні обвинувачення необхідно виконати вимоги ст. 290, 291, 293 КПК України, з наданням достатнього часу учасникам сторони захисту та потерпілим, їх представникам для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, складення та вручення учасникам сторони захисту обвинувального акта з відповідними додатками - реєстром матеріалів досудового розслідування, цивільними позовами потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_60 .

Таким чином, завершити виконання вимог ст. 290, 293 КПК України до закінчення строку дії застосованого до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто до 19.07.2025, неможливо, а отже, наявні підстави для продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

КПК України пов`язує межі строків досудового розслідування саме з рамками отримання стороною обвинувачення доказів, а завершення досудового розслідування - з достатністю зібраних доказів і не пов`язує з припиненням вжиття інших процесуальних заходів, які не стосуються отримання доказів стороною обвинувачення, зокрема, застосуванням запобіжних заходів.

Враховуючи те, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження та метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підставою для застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку статті 290 КПК України не є підставою для відмови в застосуванні запобіжного заходу чи підставою для припинення запобіжного заходу.

Зазначений етап є складовою стадії досудового розслідування, тривалість якого не обмежується певним строком та залежить від строку ознайомлення з матеріалами, оскільки строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку статті 290 КПК України не включається в строк досудового розслідування.

Таким чином, продовження строку дії застосованого до підозрюваного запобіжного заходу під час досудового розслідування на етапі відкриття матеріалів кримінального провадження є законним та не може обмежуватись строком досудового розслідування, визначеним відповідно до статті 219 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого, особливо тяжкого злочинів, зокрема, за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, слідчий суддя вважає, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний може вживати заходів щодо створення перешкод для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Обґрунтуванням наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є той факт, що підозрюваний ОСОБА_8 зареєстрований та часто перебуває у м. Березному Рівненського району Рівненської області, а також проживає у м. Рівному, тобто поруч із місцями проживання, перебування, роботи потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, зокрема: ОСОБА_15 , ОСОБА_50 , ОСОБА_52 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та інших. З потерпілими і свідками підозрюваний ОСОБА_8 знайомий особисто, з окремими підтримував ділові стосунки. У зв`язку з цим ОСОБА_8 матиме можливість чинити тиск на останніх, шляхом погроз, умовляння чи переконання останніх. Таким чином, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих і свідків.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Розглядаючи імовірність перешкоджання кримінальному провадженню, слідчий суддя бере до уваги відомості, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , який в порядку ст. 89 КК України вважається раніше не судимим.

Так, вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 20.05.2019 ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 2 роки.

Згідно з ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 04.06.2021 ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, наразі його судимість погашена в порядку ст. 89 КК України.

Також ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, однак згідно з ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 15.02.2022 кримінальне провадження № 0000611 від 29.12.2018 закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_8 є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень із застосуванням фізичного насильства, у зв`язку з чим є підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, може продовжувати злочинну діяльність спрямовану на вчинення кримінальних правопорушень, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, передбачених статтею 177 КПК України, а саме - ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Також, слідчий суддя враховує конкретні обставини злочинів, суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, за яким підозрюється ОСОБА_8 .

На підставі вище викладеного, з урахуванням встановлення обґрунтованості підозри, продовження існування ризиків, суспільної небезпечності інкримінованих ОСОБА_8 діянь, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні. У той же час вірогідність настання вказаних ризиків є досить високою.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є реальними, досить високими та очевидними.

Наведене вище спростовує доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Стороною захисту також не надано будь-яких доказів на підтвердження неможливості перебування підозрюваного під вартою.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, виходячи із конкретних обставини інкримінованих підозрюваному діянь, не знаходить підстав для визначення розміру застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється, зокрема, в закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті викраденій людині, вчиненому на замовлення та за попередньою змовою групою осіб, тому підозрюваний перебуваючи на волі з високим ступенем ймовірності особисто та за допомогою інших осіб може вчиняти дії, направлені на перешкоджання слідству та продовження злочинної діяльності.

За таких обставин, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим заходом та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 176-178, 183, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.07.2025, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний тест ухвали проголошено о 08 год. 15 хв. 21.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1