Справа № 461/8637/15-к
Провадження № 1-кс/461/5383/25
УХВАЛА

05.09.2025 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

представника заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з відповідним клопотанням.

Свої вимоги мотивувала тим, що 12 червня 2013 року ухвалою слідчої судді Галицького районного суду міста Львова клопотання про арешт майна слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 про накладення арешту на земельні ділянки, розташовані на території с. Солонка Пустомитівського району Львівської області у кримінальному провадженні № 0000031 від 27.03.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 366,ч.2 ст.364 КК України, було задоволено, та накладено арешт на земельну ділянку площею 2,0318 га, кадастровий номер :09:000:0111, державний акт серії ЯГ №043078 від 22.03.2006, що перебуває у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

азане кримінальне провадження було закрито постановою слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області від 25 лютого 2015 року на підставі пункту 2 частини 1 Документ сформований в системі «Електронний суд» 29.08.2025 2 статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення. Незважаючи на закриття кримінального провадження, арешт, накладений на земельну ділянку, фактично не було знято, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.07.2025 року №434116038. Наявність цього обтяження унеможливлює оформлення прав власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку в нотаріальному порядку. На момент закриття кримінального провадження власник майна, ОСОБА_7 , вже померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть від 05.02.2010 року, серія НОМЕР_1 . ЇЇ дочка ОСОБА_5 (родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження від 01.02.1962 року серія ІV-УР № 1842746, зміна прізвища підтверджується свідоцтвом про одруження від 20.12.1980 року серія НОМЕР_2 ), спадкоємиця першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину після смерті матері, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом з нею до дня її смерті, про що свідчить довідка Солонківської сільської ради № 201 від 22.05.2025 року. Наявність арешту на спадкове майно перешкоджає оформленню спадкових прав в нотаріальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, представник заявника зазначила, що підстави для продовження дії накладеного арешту відсутні, а тому просить суд скасувати вказаний захід забезпечення.

Представник заявника в судовому засіданні клопотання підтримала повністю.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував. Зазначив, що наявні законні підстави для скасування арешту. Також вказав, що матеріали зазначеного кримінального провадження було втрачено

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час його проведення.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 27.03.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 366, ч.2 ст.364 КК України.

12 червня 2013 року ухвалою слідчої судді Галицького районного суду міста Львова клопотання про арешт майна слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 про накладення арешту на земельні ділянки, розташовані на території с. Солонка Пустомитівського району Львівської області у кримінальному провадженні № 0000031 від 27.03.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 366,ч.2 ст.364 КК України, було задоволено, та накладено арешт на земельну ділянку площею 2,0318 га, кадастровий номер :09:000:0111, державний акт серії ЯГ №043078 від 22.03.2006, що перебуває у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане кримінальне провадження було закрито постановою слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області від 25 лютого 2015 року на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення. Питання про вирішення долі речових доказів, арештованого майна вирішено не було.

Крім того, судом встановлено, що на момент закриття кримінального провадження власник майна, ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть від 05.02.2010 року, серія НОМЕР_1 .

ЇЇ дочка ОСОБА_5 (родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження від 01.02.1962 року серія ІV-УР № 1842746, зміна прізвища підтверджується свідоцтвом про одруження від 20.12.1980 року серія НОМЕР_2 ), спадкоємиця першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину після смерті матері, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом з нею до дня її смерті, про що свідчить довідка Солонківської сільської ради № 201 від 22.05.2025 року.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 16 КПК України, - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 1 статті 174 КПК України встановлено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

Засада недоторканності права власності у кримінальному провадженні випливає із поваги до права власності, позбавлення права власності та контролю з боку держави щодо використання власності, які закріплені у ст. 1 Протоколу. Особливе значення цього принципу пояснюється і закріпленням його серед загальних засад кримінального провадження (п. 9 ч. 1 ст. 7, ст. 16 КПК України).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено ЄСПЛ у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява № 6833/74 від 13 липня 1979 р., в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності». Обмеження права власності не тільки має ґрунтуватися на законі, а знаходитись під дією судового контролю і мати тимчасовий характер.

Положенням ч. 4 ст. 132 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК України.

При цьому, посилання у ч.9 ст.100 КПК України на те, що клопотання розглядається згідно зі статтями 171-174 КПК України, слід сприймати як таке, що свідчить про наявність у суду за результатами такого розгляду відповідних повноважень вирішити питання про долю речових доказів і документів.

Така правова позиція викладена у Постанові ОП ККС ВС від 15 квітня 2024 року у справі № 554/2506/22 (провадження № 51-4350кмо23).

Так, судом було встановлено, що кримінальне провадження, в рамках якого накладено арешт на земельну ділянку, було закрите, питання про скасування арешту в порядку ч.4 ст. 132, ч.3 ст.174 КПК України не вирішено, та в ході судового розгляду не встановлено наявність достатніх підстав, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, суд вважає доведеним, що відпала потреба в подальшому у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Керуючись ст. 174, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження № 0000031 від 27.03.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України,- задовольнити повністю.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.06.2013 року на земельну ділянку площею 2,0318 га, кадастровий номер :09:000:0111, державний акт серії ЯГ №043078 від 22.03.2006, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст ухвали проголошено 10 вересня 2025 року о 15 год. 55 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1