Справа № 751/2942/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/613/25
Категорія - справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

09 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

засудженої ОСОБА_6

її захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» та зараховано засудженій ОСОБА_6 у строк відбутого покарання, призначеного вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року, періоди з 17 грудня 2017 року по 26 лютого 2022 року включно - строк тримання під вартою та строк відбування в державній установі «Мелітопольська установа виконання покарань №144»; з 27 лютого 2022 року по 03 березня 2025 року період відбування покарання в установах виконання покарань на тимчасово окупованих територіях України.

Рішення суду з посиланням на положення ч.5 та ч.6 ст. 9 КПК України, обґрунтоване тим, що оскільки чинним законодавством не врегульовані питання зарахування відбування засудженими покарання на окупованих територіях, а тому з урахуванням, що Держава Україна несе відповідальність за осіб, які утримуються в установах відбуття покарання, що має наслідком евакуацію таких осіб, враховуючи, що засуджена перебувала в установі відбування покарання на окупованій території не за власним бажанням, а тому, з урахуванням положень Женевської конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» від 12 серпня 1949 року та Додаткових протоколів до Женевської конвенції від 1977 року, у всіх випадках строк попереднього ув`язнення буде зараховуватися до будь-якого строку тюремного ув`язнення, до якого було засуджено особу, що перебуває під захистом.

Не погодившись з вказаною ухвалою прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» в інтересах засудженої ОСОБА_6 та зарахувати засудженій у строк відбутого покарання, призначеного вироком Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року період з 17 грудня 2017 року по 26 лютого 2022 року включно строк тримання під вартою та строк відбування покарання в державній установі «Мелітопольська установа виконання покарання (№144)».

Вказуючи на незаконність ухвали суду, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність свої вимоги прокурор обґрунтовує наступним.

Відповідно до вироку Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2018 року ОСОБА_6 було засуджено за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 70 КК Україна до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Строк виконання покарання обраховується з 17 грудня 2017 року ( з моменту затримання).

Як зазначає апелянт, згідно досліджених у судовому засіданні матеріалів отриманих з офіційних джерел, ОСОБА_6 дійсно перебувала в установах попереднього ув`язнення на території України з 17 грудня 2017 року до 06 вересня 2018 року, а з 06 вересня 2018 року до 28 серпня 2020 року в різних установах виконання покарань України. Вже з 28 серпня 2020 року перебувала без виїзду в державній установі «Мелітопольська установа виконання покарань (№144)» до 26.02.2022р.

Зі слів засудженої, з 26 лютого 2022 року територія, де розташована державна установа «Мелітопольська установа виконання покарань (№144)» була захоплена військами російської федерації. При цьому вона продовжувала утримуватись в цій установі на підставі вироку Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2018 року до 03 березня 2025 року, коли її було звільнено у зв`язку з відбуттям покарання.

Одночасно ОСОБА_6 надано «справку» №099725 в якій вказано, що вона відбувала покарання, призначене вироком Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року за яким засуджена за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі та звільнена 03 березня 2025 року по «отбытию срока наказания на основании постановления Мелитопольского м/р суда Запорожской области» от 06.08.2024 (приговор приведен в соответствие с законодательством РФ считать осужденной по ч.4 ст. 111, ч.1 ст. 158 УК рф 7г. 6м. л/св).

Отже, на переконання апелянта, в судовому засіданні доведено виключно період відбування покарання засудженою з 17 грудня 2017 року по 26 лютого 2022 включно, а саме строк тримання під вартою та строк відбування покарання в ДУ «Мелітопольська установа виконання покарань (№144)».

Вважає, що видана уповноваженими особами установи виконання покарань російської федерації «справка» не може бути врахована при вирішення питання про зарахування строку відбування покарання засудженою, а сам по собі такий документ є нікчемним, оскільки його достовірність не може бути підтверджена через розірвання України з рф дипломатичних зв`язків. Крім того, територія з якої прибула ОСОБА_6 не перебуває під контролем України, але і не визнана ні нашою державою, ні міжнародною спільнотою, як територія рф. Тому такий документ не може бути визнаний офіційним.

Також прокурор зазначає, що відповідно «справки» ОСОБА_6 щонайменше з 06.08.2024 по 03.03.2025 року відбувала покарання за злочин, який на території рф не скоювала, оскільки покарання призначене вироком Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2018, який приведено у відповідність із законодавством рф, що дозволяє громадянину рф відбувати покарання призначене у іншій державі на території рф.

А відтак, вказане свідчить про неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити, вказуючи на необґрунтованість та незаконність судового рішення, засуджену, яка просила відмовити у задоволенні вимог скарги прокурора та залишити без змін рішення суду, захисника, який вказав про законність судового рішення та безпідставність доводів прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та особової справи засудженої, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, регулюється статтею 539 КПК України, а питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, визначені статтею 537 КПК.

З матеріалів судового провадження вбачається, що вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року ОСОБА_6 була засуджена за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 70 КК Україна до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 19 липня 2018 року. Початок строку покарання засудженій обраховується з 17 грудня 2017 року, а саме моменту затримання СВ Жовтоводського ВП ГУНП Дніпропетровської області на виконання вироку.

З 20 грудня 2017 року ОСОБА_6 утримувалась під вартою в державній установі «Дніпропетровський слідчий ізолятор».

Відповідно до рішення комісії Південно-Східного міжрегіонального управління Департаменту з питань виконання покарань України від 08 серпня 2018 року, засудженій ОСОБА_6 було визначено для відбування покарання державну установу «Мелітопольська установа виконання покарань (№144)».

У період з 06 вересня 2018 року по 26 лютого 2022 року ОСОБА_6 відбувала покарання в державній установі «Мелітопольська установа виконання покарань (№144)».

Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 року Мелітопольська міська територіальна громада, де територіально розташовувалась «Мелітопольська установа виконання покарань (№144)» (Запорізька область, м. Мелітополь, вулиця Олександра Невського, 81), була включена до списку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», починаючи з 25.02.2022 року.

Враховуючи, що не заперечується і прокурором, засуджена ОСОБА_6 станом на 25.02.2022 року продовжувала відбувати покарання в державній установі «Мелітопольська установа виконання покарань (№144)».

19 березня 2025 року о 20 год. 46 хв. співробітниками РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , було затримано в селищі Ріпки (Чернігівський район, Чернігівська область) на виконання вироку Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року за яким засуджена за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до наданої ксерокопії довідки «справка №099725 серія ЗЩ «ФКУ ИК №1 УФСИН Росиии Запорожской области, яка видана 03.03.2025 року органами, що незаконно діють на окупованій території Запорізької області, ОСОБА_6 в період з 19.07.2018 по 03.03.2025 відбувала покарання у місцях позбавлення волі у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18.06.2018 в «ИК № 1 УФСИН Росии». 03.03.2025 року була звільнена в зв`язку із відбуттям призначеного покарання.

Проте, як вірно обґрунтував свої висновки місцевий суд, така довідка не може бути підставою для зарахування ОСОБА_6 у строк покарання, строку перебування у виправній колонії, яка фактично перебувала під контролем окупаційної влади, оскільки відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану (ч.3 ст. 9 Закону).

Незважаючи на це, але враховуючи, що з початком бойових дій, зокрема на території, де розташовувалась «Мелітопольська установа виконання покарань (№144)», засуджена ОСОБА_6 знаходилась в умовах виправної колонії, а відтак була позбавлена можливості самостійно вирішувати питання щодо свого переміщення, вказане свідчить про неможливість обирати підпорядкування органам державної влади України чи окупаційним органам та їх посадовим особам.

У той же час, держава Україна несе відповідальність за осіб, які утримуються в установах відбування покарання, і тому при відповідних загрозах, має бути чітко запланована вчасна евакуація закладів, які знаходяться на небезпечних або наближених до небезпечних територій, а також подальший порядок організації їх перебування в інших установах.

Враховуючи, що такий обов`язок щодо засуджених виконаний не був, відповідальність за дії окупаційної влади не можуть бути перекладені на громадянина України.

За таких обставин, відповідно до положень ст. 69 Женевської конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» від 12 серпня 1949 року та Додаткових протоколів до Женевських конвенцій від 1977 року, строк попереднього ув`язнення буде зараховуватися до будь-якого строку тюремного ув`язнення, до якого було засуджено особу, що перебуває під захистом.

З огляду на наведене, судом першої інстанції правильно зараховано засудженій ОСОБА_6 у строк відбутого покарання, не лише період з 17.12.2017 року по 26.02.2022 року, а саме строк тримання під вартою та строк відбування покарання в державній установі «Мелітопольська установа виконання покарань (№144)», а й строк покарання, який засуджена ОСОБА_6 фактично відбувала на території, яка була тимчасово окупована збройними формування рф, до дня повернення засудженої на підконтрольну Україні територію, але фактично на виконання вироку постановленого 18 червня 2018 року Жовтоводським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424, 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 червня 2025 року, якою зараховано засудженій ОСОБА_6 у строк відбутого покарання, призначеного вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року, періоди з 17 грудня 2017 року по 26 лютого 2022 року включно - строк тримання під вартою та строк відбування в державній установі «Мелітопольська установа виконання покарань №144»; з 27 лютого 2022 року по 03 березня 2025 року період відбування покарання в установах виконання покарань на тимчасово окупованих територіях України, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11