1Справа № 335/3965/25 1-кс/335/1596/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001652 від 01.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч.4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП України в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчим відділом слідчого управління ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001652 від 01.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.10.2024 невстановлені в ході досудового розслідування особи, вчинили умисні дії, спрямовані на знищення майна, що перебувало у володінні ОСОБА_5 , а саме легкового автомобілю «Lexus IS250» державний номер НОМЕР_1 , який перебував біля будинку №161 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі. У вказаний час невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи з прямим умислом, направленим на знищення чужого майна, шляхом підпалу спричинили пожежу транспортного засобу, унаслідок чого автомобіль було пошкоджено.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001652 від 01.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.194 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб із числа мешканців м. Запоріжжя маючи умисел на незаконне вимагання грошових коштів, з корисливих мотивів організували протиправну діяльність, спрямовану на систематичне вимагання грошових коштів і фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 , який здійснює господарську діяльність на території м. Запоріжжя, а саме є керівником закладу громадського харчування - Lounge Bar «MushRoom», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, бул. М. Приймаченко, буд. 11.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 03.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 ст.189 КК України.

29.04.2025 вказані кримінальні провадження було об`єднано за загальним номером № 0001652 від 01.11.2024.

В порядку ст. 40 КПК України до УСБУ в Запорізькій області було надано доручення на встановлення осіб, що причетні до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

Згідно матеріалів виконаного доручення встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за наступними адресами: АДРЕСА_1 , а також АДРЕСА_2 ,пересувається на автомобілі «Volksvagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме, протоколами допиту свідків, матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на незаконне вимагання грошових коштів, з корисливих мотивів організував протиправну діяльність, спрямовану на систематичне вимагання грошових коштів у фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність на території

м. Запоріжжя.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на протиправне збагачення шляхом отримання майнової вигоди без законних на те підстав ОСОБА_8 , до вчинення вказаних кримінальних правопорушень залучив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, кожному з яких було попередньо розподілено ролі у спільному злочинному плані.

Зокрема, ОСОБА_8 , координував дії учасників групи, забезпечував підбір потенційних потерпілих, які на його думку, могли бути піддатливими до тиску, та визначав розмір грошових коштів, які вимагались.

ОСОБА_7 , та невстановлені в ході досудового розслідування особи діючи за вказівками ОСОБА_8 , повинні були здійснювати психологічний тиск на потерпілих, висловлювати погрози щодо можливого пошкодження їхнього майна, створення штучних перешкод у ведені господарської діяльності, а також погрози застосування фізичного насильства у разі відмови передати грошові кошти.

Так, у вересні 2024 року потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (анкетні дані змінено, в подальшому ОСОБА_6 )., діючи як фізична особа підприємець, з метою здійснення підприємницької діяльності у сфері громадського харчування, уклав усний договір із законним орендарем приміщення договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 в якому функціонує заклад громадського харчування Lounge Bar «MushRoom».

Так, не пізніше вересня 2024 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на систематичне вимагання грошових коштів у фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який став керівником закладу громадського харчування Lounge Bar «MushRoom», що розташований за адресою м. Запоріжжя, бул. Марії Приймаченко, буд. 11.

У вказаний період часу ОСОБА_8 , висунув протиправну вимогу до ОСОБА_6 , про обов`язок щомісячної сплати першого числа кожного місяця за місяць, що передував грошових коштів у сумі 50 000 гривень за безперешкодне ведення бізнесу, на що ОСОБА_6 , відмовився.

В подальшому напротязі жовтня - листопада 2024 року ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , з невстановленими в ході досудового розслідування особами неодноразово з`являлись у приміщенні закладу громадського харчування «MushRoom». Поведінка вказаних осіб під час перебування в закладі носила виключно зухвалий, демонстративно-протиправний характер, що виражалось у відкритому нав`язуванні умов, відповідно до яких ОСОБА_6 , зобов`язаний щомісячно сплачувати грошові кошти за «спокійне функціонування» закладу, незважаючи на відсутність будь-яких юридичних підстав або договірних зобов`язань щодо таких платежів. Вказані особи не висловлювали прямих погроз застосування насильства або пошкодження майна, однак їхні дії супроводжувались нав`язливою присутністю у закладі, недвозначними натяками на можливі негативні наслідки у разі відмови від «співпраці», зухвалим і демонстративним ігноруванням закону, а також спробами психологічного тиску, що створювало у ОСОБА_6 , обґрунтоване відчуття загрози його підприємницької діяльності. Зухвалість поведінки полягала також у відкритому висловлюванні вимог у присутності персоналу, яких ОСОБА_8 , за попередньою з мовою з ОСОБА_7 , та невстановленими в ході досудового розслідування особами запевняв, що у закладі скоро буде новий директор, що у нього та його друзів знову скоро будуть знижкові карти, навмисному підкресленні власної безкарності, демонстрації зв`язків у кримінальному середовищі, що було спрямовано на придушення волі потерпілого до опору, змушення його до виконання незаконних вимог та створення ілюзії «обов`язковості» сплати грошових коштів.

Надалі, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на примус ОСОБА_6 , до передачі грошових коштів, а також з метою помсти за відмову виконати незаконні вимоги, а саме передачі грошових коштів за 01.10.2024, невстановлені особи, діючи умисно, спільно та узгоджено 31.10.2024 о 20 годині 30 хвилин вчинили умисні дії, спрямовані на знищення майна, що перебувало у користуванні потерпілого ОСОБА_6 , а саме легкового автомобілю «Lexus IS250» державний номер НОМЕР_1 , який перебував біля будинку №161 по вул. Чарівній в м. Запоріжжя. У вказаний час невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи з прямим умислом направленим на знищення чужого майна, шляхом підпалу спричинили пожежу транспортного засобу, унаслідок чого автомобіль булу пошкоджено.

У подальшому, з метою посилення тиску на ОСОБА_6 , примусу його до виконання незаконних вимог щодо передачі грошових коштів, а також задля демонстрації серйозності намірів та підтвердження реальності погроз, невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи умисно, спільно та за попередньою змовою, вчинили черговий акт протиправного впливу умисно пошкодили майно закладу громадського харчування Lounge Bar «MushRoom», що розташований за адресою м. Запоріжжя, бул. Марії Приймаченко, буд. 11, а саме: скляні конструкції (віконні блоки) приміщення.

Так, 30.12.2024 невстановлені особи, умисно пошкодили майно, вибивши п`ять віконних рам з зовнішнього боку приміщення, завдавши матеріальної шкоди суб`єкту господарювання та створивши атмосферу загрози для безпечного ведення підприємницької діяльності.

Вказані дії були логічним продовженням попереднього протиправного тиску, спрямованого на вимагання грошових коштів, та мають ознаки умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, вчиненого з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, з метою залякування ОСОБА_6 .

Після вчинення невстановленими в ході досудового розслідування особами ряду протиправних дій, зокрема умисного знищення транспортного засобу, яким користувався ОСОБА_6 , та пошкодження майна закладу громадського харчування, останній усвідомлюючи системний характер впливу на нього та намагаючись уникнути подальшого пошкодження майна звернувся до ОСОБА_8 , який у вересні 2024 року вимагав в нього грошові кошти з безперешкодне ведення бізнесу.

У ході розмови, що відбулася між ОСОБА_6 , та вказаною особою потерпілий повідомив про виникнення суттєвих проблем у його підприємницькій діяльності, зокрема як пошкодження майна, що перебувало у його користуванні, так і майна закладу, необхідність відновлення пошкодженого майна.

У відповідь на ці повідомлення, ОСОБА_8 , цинічно та демонстративно відповів фразою: «Коли ми тут були все було добре», що в контексті попередніх дій та з урахуванням загального характеру тиску, сприймалося ОСОБА_6 , як непряма погроза подальшими негативними наслідками у разі подальшої відмови від сплати грошових коштів.

Вказані слова ОСОБА_6 , сприймалась як реальні погрози на продовження впливу на нього з метою примушення його до обов`язкової щомісячної сплати грошових коштів, а також свідчила про продовження реалізації злочинного умислу на заволодіння чужим майном шляхом психологічного тиску з боку ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та невстановленими в ході досудового розслідування особами, які в той час знаходились поруч та слідкували за обстановкою у закладі.

Через декілька днів, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та невстановленими в ході досудового розслідування особами знову прибули до закладу громадського харчування Lounge Bar «MushRoom», що розташований за адресою м. Запоріжжя, бул. Марії Приймаченко, буд. 11, та у розвиток попередньо реалізованого злочинного умислу спрямованого на систематичне вимагання грошових коштів, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та невстановленими в ході досудового розслідування особами, з корисливих мотивів, висунув потерпілому ОСОБА_6 , вимогу щомісячно передавати грошові кошти в сумі 50000 гривень, за безперешкодне ведення бізнесу та не пошкодження майна.

ОСОБА_6 , з метою зниження тиску та мінімізації можливих наслідків для своєї діяльності, перебуваючи під постійним психологічним тиском, усвідомлюючи попередні протиправні дії у вигляді знищення транспортного засобу та пошкодження майна ресторану, а також непрямі погрози, висловлені ОСОБА_8 , був змушений погодитись на виконання вказаних вимог.

У ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_6 , зазначив, що сума у розмірі 50000 гривень є для нього надмірною з урахуванням збитків та нестабільного фінансового стану бізнесу. Внаслідок цього ОСОБА_8 , погодився на щомісячну «виплату» у сумі 40000 гривень при цьому чітко не відмовившись від початкової вимоги, що вказує на фактичне укладення вимушеної, позаправової угоди, що виникла виключно внаслідок примусу, страху та попередніх актів протиправного впливу.

Крім основної вимоги щодо щомісячної передачі грошових коштів, ОСОБА_8 , висунув потерпілому додаткову вимога нематеріального характеру, а саме забезпечити на постійній основі передачу дисконтних (знижкових) карток закладу громадського харчування Lounge Bar «MushRoom», для нього та його друзів, що давали право на пільгове обслуговування та придбання продукції зі знижкою 50 відсотків.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи загрозу подальшого знищення або пошкодження майна, а також перебуваючи у стані психологічного тиску, сформованого попередніми протиправними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та невстановлених в ході досудового розслідування осіб, сприймаючи погрози як реальні, був змушений погодитися на виконання цієї вимоги, фактично надаючи знижкові картки ОСОБА_8 , та пов`язаних з ним осіб.

У подальшому 01.04.2025 ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та невстановленими в ході досудового розслідування особами приблизно о 15 годині 35 хвилин зустрілись з ОСОБА_6 , у приміщенні закладу громадського харчування Lounge Bar «MushRoom», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, бул. Марії Приймаченко, буд. 11, де ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , сіли за один стіл, в той час як ОСОБА_7 , та невстановлені в ході досудового розслідування особи сіли за окремий стіл та слідкували за обстановкою у закладі, тим самим здійснювали прикриття ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном у формі щомісячних платежів, а також знижкових (дисконтних) карт, які не передбачені жодним правовим зобов`язанням, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та невстановленими в ході досудового розслідування особами, отримав від ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 40000 гривень та чотири знижкові (дисконтні) картки з номерами 0031, 0032, 0033, 0342, які передбачали знижку для їх володільців у сумі 50 відсотків.

Грошові кошти були передані ОСОБА_6 , під впливом системного протиправного тиску, в умовах обґрунтованого страху за своє майно та безпеку бізнесу.

Після фактичного отримання зазначених коштів ОСОБА_8 , передав їх ОСОБА_7 , з вказівкою: «перерахувати», чим продемонстрував свій керівний та координуючий статус у межах групи, а також функціональний розподіл ролей між її учасниками.

Після отримання від ОСОБА_6 , грошових коштів у сумі 40000 гривень, та їх перерахунку, ОСОБА_8 з ОСОБА_7 , покинули приміщення закладу громадського харчування «MushRoom».

Крім того, 01.05.2025 приблизно о 15 годині 55 хвилин ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном у формі щомісячних платежів, діючи за попередньою змовою невстановленими в ході досудового розслідування особами, отримав від ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 40000 гривень, після чого ОСОБА_9 був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вимозі передачі чужого майна з погрозою пошкодження чи знищення майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

01.05.2025 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого було вилучено грошові кошти у сумі 50 500 гривень, мобільний телефон «Iphone» в корпусі сірого кольору, а також дві знижкові карти закладу громадського харчування Lounge Bar «MushRoom».

01.05.2025 ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , під час спілкування з ОСОБА_6 .0, з приводу вимагання грошових коштів, використовував вилучений мобільний телефон, а саме Iphone, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому на ньому можуть залишитись сліди вчиненого кримінального правопорушення, такі як історія дзвінків, повідомлень, фотографій та інших.

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку, що мобільний телефон Iphone може містити докази вчинення злочину, а саме переписку у sms, месенджерах «Telegram», «WhatsApp» та інших, фото, відео -записи, що підтверджують злочинну діяльність ОСОБА_8 , а також може містити контакти невстановлених осіб, які діяли за попередньою змовою з останнім та повинні буливчиняти кримінальні правопорушення відносно ОСОБА_6 , у разі не сплати грошових коштів. Отримання вказаної інформації надасть змогу довести факт вчинення злочину ОСОБА_8 , а також можливість встановити інших осіб, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, встановлено, що вилучені грошові кошти у сумі 55 500 гривень можуть є об`єктом спеціальної конфіскації та предметом вчинення вимагання.

Оскільки санкція ч. 4 ст. 189 КК України передбачає конфіскацію майна, є необхідність накласти арешт на виявлені грошові кошти для забезпечення можливої конфіскації.

Крім того вилучені дві знижкові карти є предметом кримінального правопорушення, оскільки здобуті злочинним шляхом під час вимагання грошових коштів, з метою збереження речових доказів підлягають арешту.

Таким чином, слідчий просив накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено, що 03.05.2025 вказане клопотання направлено поштовим зв`язком до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя, тобто на наступний день після вилучення майна.

Таким чином, клопотання подано з дотриманням вимог, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчий ОСОБА_3 надав до суду заяву в якій просить розгляд клопотання проводити без його участі, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі. Крім того, повідомив, що захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 про дату та час розгляду клопотання проінформований.

Адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 172 КПК України, неприбуття в судове засідання власника, не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що слідчим відділом слідчого управління ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001652 від 01.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 189 КК України.

01.05.2025 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого було вилучено грошові кошти у сумі 50 500 гривень, мобільний телефон «Iphone» в корпусі сірого кольору, а також дві знижкові карти закладу громадського харчування Lounge Bar «MushRoom».

01.05.2025 ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, вилучені грошові кошти та предмети 01.05.2025 в ході затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001652 від 01.11.2024.

Щодо наявності підстав для арешту майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 170 КПК України арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, майно вилучене 01.05.2025 під час затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України, а саме:мобільний телефон «Iphone» в корпусі сірого кольору, а також дві знижкові карти закладу громадського харчування Lounge Bar «MushRoom» - відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки таке майно може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001652 від 01.11.2024.

При цьому, слідчий суддя вважає наявними ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України щодо вилученого майна, яке має значення речових доказів у провадженні.

Отже, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК для арешту майна, а саме:мобільного телефону «Iphone» в корпусі сірого кольору, а також двох знижкових карток закладу громадського харчування Lounge Bar «MushRoom», з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001652 від 01.11.2024.

Щодо наявності підстав для арешту майна з метою конфіскації як виду покарання.

У клопотанні слідчий просив накласти арешт на вилучені грошові коштиу сумі 50 500 гривень під час затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України, з метою забезпечення можливої конфіскації як виду покарання.

За правилами частини 5 статті 170 КПК України арешт з підстави, передбаченої п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що 01.05.2025 ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що стверджується матеріалами клопотання.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , передбачає покарання у позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Тобто, у випадку визнання ОСОБА_11 винним у вчиненні цього злочину, до нього може бути застосовано покарання у вигляді конфіскації майна.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК для арешту вилучених грошових коштів, під час затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час під час затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: грошові кошти у сумі 50 500 гривень, мобільний телефон «Iphone» в корпусі сірого кольору, а також дві знижкові карти закладу громадського харчування Lounge Bar «MushRoom».

Арешт майна може бути скасовано в порядку ст. 174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1