Справа № 569/5728/25
УХВАЛА

16 травня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні виконувач обов`язків прокурор відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку тримання під домашнім арештом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дроздинь, Сарненського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України -, -

в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду звернувся із клопотанням процесуальний керівник у кримінальному провадженні виконувач обов`язків прокурор відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що у зв`язку з початком 24.02.2022 військової агресії російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України ОСОБА_8 (далі Указ) № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, тривав станом на дату вчинення кримінального правопорушення й триває на даний час.

Одночасно із введенням в Україні військового стану з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України ОСОБА_8 № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-ІХ, оголошено проведення загальної мобілізації на території України строком 90 діб, яка неодноразово продовжувалася, тривала станом на дату вчинення кримінального правопорушення й триває на даний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII, перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Частиною другою вказаної статті, визначено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу.

Водночас, згідно абз. 4 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи.

Окрім того, перелік осіб, які мають право виїзду з України, визначено п. 2-1, 2-18, п.3,4,5,6 зазначених вище Правил перетинання державного кордону громадянами України, до переліку яких ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не відносяться.

У разі не підтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України "Про прикордонний контроль".

Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із неповнолітнім ОСОБА_11 та іншою на даний час невстановленою досудовим розслідуванням особою, у період з 04.03.2025 по 20.03.2025, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, переслідуючи корисливий мотив і мету направлену на отримання грошової винагороди, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, домовились щодо сприяння у незаконному переправленні через державний кордон громадян України призовного віку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, у воєнний час за грошову винагороду, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану.

Зокрема, в період з 04 березня 2025 по 20 березня 2025 невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, в ході телефонних переписок в мессенджері «Телеграм» роз`яснила ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що вони можуть безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану, в напрямку республіки білорусь, за грошову винагороду в сумі 8000 доларів США. При цьому, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа вказала ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибути 20.03.2025 в с. Заболоття Сарненського району Рівненської області, після чого останніх перевезуть до місця перетину в напрямку державного кордону України з республікою білорусь, де буде здійснено незаконний перетин державного кордону України поза офіційними пунктами пропуску в напрямку республіки білорусь.

Так, 20 березня 2025 року, о близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , прибувши до с. Заболоття Сарненського району Рівненської області та перебуваючи у приміщенні місцевого магазину зустрілись із ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_11 , де останні надали поради ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , щодо незаконного перетину державного кордону України та роз`яснили, що вони можуть безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану, в напрямку республіки білорусь, заплативши їм за двох осіб 8000 доларів США. При цьому, дії ОСОБА_5 та неповнолітного ОСОБА_11 полягали у наданні послуг з переведення лісовою місцевістю поза межами дії пішохідних патрулів Державної прикордонної служби України в межах с. Заболоття Сарненського району Рівненської області до державного кордону України з республікою білорусь.

У подальшому, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в ході інструктажу, довели до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 порядок дій перед та після незаконного переправлення через державний кордон та повідомили, щоб останні з метою конспірації та мінімізації ризику виявлення їхньої діяльності зі сторони працівників правоохоронних органів слідували за ними позаду в напрямку лісового масиву в с. Заболоття Сарненського району Рівненської області.

Далі, 20.03.2025, приблизно о 13 годині 40 хвилин, прибувши на відстань близько 150 м до лінії державного кордону України з республікою білорусь, неподалік с. Заболоття Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_9 , у присутності ОСОБА_5 , передав ОСОБА_11 гроші в сумі 8000 доларів США за послугу з організації та сприяння незаконного переправлення через державний кордон України.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень ч. 3 ст. 332 КК України сприяння незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями, вказівками, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення: 21.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому правопорушення повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України:

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, тому є необхідність продовжити застосований до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з метою забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків та запобігти спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тобто переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, є те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. З матеріалів провадження також вбачається, що підозрюваний являється жителем прикордонного району, має паспорт гр. України для виїзду за кордон та добре обізнаний з правилами перетину державного кордону, має змогу його перетинати як законно так і в не законний спосіб. Враховуючи воєнний стан в Україні, підозра у вчинені резонансного злочину, вчиненого під час такого стану, з явним цинізмом по відношенню до інтересів держави та завдав негативного результату обороноздатності держави під час прямої воєнної агресії, існує ризик втечі підозрюваного за межі України з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, тобто знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є те що ОСОБА_5 підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчинене з корисливих мотивів, під час воєнного стану, а в ході досудового розслідування, на даний час не встановлено весь механізм переправлення осіб через державний кордон України, не встановлено також і всіх інших учасників вказаної групи осіб, а тому, існує ризик того, що підозрюваний знищить, сховає або спотворить інші речі та документи, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення. Такими речами і документами є чорнові записи, грошові кошти отримані злочинним шляхом, наявні переписки у соціальних мережах, тощо.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що ОСОБА_5 відомі анкетні дані свідків, а саме осіб, яким він сприяв у незаконному переправленні через державний кордон, відомі місця їх проживання, мобільні телефони, а тому останній у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він може незаконно впливати на свідків шляхом залякування, чинити на них тиск з метою їх залякування щодо відмови від дачі показань, під час досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження у суді. Крім того, на даному етапі досудового розслідування не встановлені всі особи, які входять до групи осіб, причетних до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_5 буде незаконно впливати на свідків та очевидців через інших осіб. Тому, існує ризик того, що підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є те, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, постійних доходів нема, а тому є ризик, що підозрюваний буде продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, зможе забезпечити контроль за місцем перебування ОСОБА_5 та забезпечить виконання процесуальних обов`язків.

Обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного конкретних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України:

22.03.2025 слідчим суддею Рівненського міського суду відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із електронним засобом контролю до 18.05.2025 та покладенням на нього обов`язками:

-утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим та прокурором у кримінальному провадженні;

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із АДРЕСА_1 цілодобово;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України;

-носити електронний засіб контролю.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 18.05.2025, однак, через особливу складність кримінального провадження, що виразилось у значній кількості слідчих дій, резонанс у суспільстві викликаний вчиненим злочином, який розслідується, досудове розслідування неможливо закінчити у визначений строк, оскільки для цього потрібно провести ряд процесуальних та слідчих дій, а саме:

-призначити та скерувати на виконання постанови про призначення експертизи відео-, звукозапису, за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно підозрюваних у кримінальному провадженні;

-долучити матеріали виконаного доручення оперативними підрозділами щодо встановлення фактичного місцезнаходження гр. ОСОБА_12 , встановлення інших осіб, які незаконно переправлялись через державний кордон України поза пунктами пропуску, тощо;

-встановити та ідентифікувати інших осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення;

-допитати в якості підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , з приводу всіх обставин вчинення ними кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, тощо;

-провести тимчасові доступи до речей та документів, а саме до інформації, яка знаходиться у володінні операторів мобільного зв`язку та ПрАТ «Київстар», ТОВ «лайфселл» щодо телефонних з`єднань підозрюваних та скерувати її до УОТЗ ГУНП в Рівненській області для опрацювання;

-провести огляд та аналіз інформації, отриманої у АТ «Універсал Банк», щодо руху коштів по рахунках підозрюваних;

-вирішити питання про розсекречення ухвал Рівненського апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій та долучити їх до матеріалів кримінального провадження;

-у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри, виконати дії, передбаченні ст. 278 КПК України, виконати інші слідчі та процесуальні дії з урахуванням здобутих доказів у кримінальному провадженні;

-виконати вимоги ст. 290 КПК України щодо відкриття та надання для ознайомлення стороні захисту матеріалів кримінального провадження; скласти обвинувальний акт у кримінальному провадженні та реєстр матеріалів досудового розслідування, що також потребує додаткового часу;

Покладені на ОСОБА_5 обов`язки не є обтяжливими щодо підозрюваного та в достатній мірі забезпечують його належну процесуальну поведінку та виконання ним його процесуальних обов`язків. Підозрюваний не порушував покладені на нього обов`язки, що, в свою чергу, свідчить про те, що застосований слідчим суддею запобіжний захід до ОСОБА_5 є таким, що достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, забезпечує його належну процесуальну поведінку в кримінальному провадженні.

Продовження дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам переховування від органів досудового розслідування чи суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, та ефективності здійснення кримінального провадження. Покладення на підозрюваного саме таких обов`язків дасть можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Для забезпечення явки підозрюваного до органу досудового розслідування та своєчасного проведення слідчих дій по кримінальному провадженню необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово та покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

-утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим та прокурором у кримінальному провадженні;

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із АДРЕСА_1 цілодобово;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України;

-носити електронний засіб контролю.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання з підстав, наведених в ньому підтримали просили продовжити обраний ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до переконання, що підстави для продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту наявні з наступних підстав.

Судом вставлено, що в провадженні процесуального керівника у кримінальному провадженні виконувач обов`язків прокурор відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Рівненської обласної прокуратури перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

22.03.2025 слідчим суддею Рівненського міського суду відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із електронним засобом контролю до 18.05.2025 та покладенням на нього обов`язками.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 16 травня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 04.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України до чотирьох місяців, тобто до 21.07.2025 року.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 суд враховує положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченої від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту.

Враховуючи викладене, вбачаю підстави для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 . Саме такий запобіжний захід гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст. 176-178, 181, 184,186, 193-194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дроздинь, Сарненського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України -- запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 днів, тобто до 15 липня 2025 року, включно.

Заборонити ОСОБА_5 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття.

Встановити строк дії ухвали до 15 липня 2025 року,

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим та прокурором у кримінальному провадженні;

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із АДРЕСА_1 цілодобово;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України;

-носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 15 липня 2025 року.

Виконання ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про продовження тримання підозрюваного під домашнім арештом визначити до 15 липня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_13