Єдиний унікальний номер 317/1859/25
Номер провадження 1-в/317/69/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника засудженого, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, інваліда 3 групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 30.03.2021 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

засудженого вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання визначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 30.03.2021, у виді 4 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01.02.2023 вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022 залишено без змін. Вирок набув законної сили 01.02.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, яке було уточнено його захисником адвокатом ОСОБА_6 .

Захисник засудженого просить суд вирішити питання щодо декриміналізації діянь ОСОБА_5 у зв`язку із внесенням змін до ст. 51 КУпАП Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримали, просили його задовольнити та привести вироки відносно ОСОБА_5 у відповідність до чинного законодавства.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання. Зазначила, що відповідно до вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022 шкода, завдана діянням засудженого, не перевищує межу кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення з урахуванням змін, внесених Законом України № 3886-IX.

Вислухавши пояснення засудженого та його захисника, а також прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022 у справі № 317/5/22, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання визначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 30.03.2021, у виді 4 років позбавлення волі. Вирішено ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду негайно після оголошення вироку. До набрання вироку законної сили ОСОБА_5 обрати запобіжний захід тримання під вартою. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня взяття під варту в залі суду. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Відповідно до протоколу затримання особи від 04.07.2022, ОСОБА_5 затримано 04.07.2022 о 15 год. 40 хв. у приміщенні ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області на підставі вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01.02.2023 вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022 залишено без змін.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022 набув законної сили 01.02.2023.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.07.2022. З 24.03.2023 перебував у Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». З 12.12.2024 перебував у Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)». У Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» перебуває з 14.02.2024.

За вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022 , вчинене ОСОБА_5 діяння, кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та в сховище.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_5 своїми злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1200,00 грн., 690,00 грн., 716,67 грн., 738,64 грн., а також потерпілому ОСОБА_7 на суму 1500,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було викладено в новій редакції ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Отже, відповідно до положень ст. 51 КУпАП, в редакції Закону № 3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022 , вчинене ОСОБА_5 діяння, кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та в сховище.

Вартість викраденого майна за діяння, вчинене 19.09.2021, становила 1200,00 грн.

Вартість викраденого майна за діяння, вчинене 10.10.2021, становила 690,00 грн.

Вартість викраденого майна за діяння, вчинене 15.11.2021, становила 716,67 грн.

Вартість викраденого майна за діяння, вчинене 02.12.2021, становила 1500,00 грн.

Вартість викраденого майна за діяння, вчинене 06.12.2021, становила 738,64 грн.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн., відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1135,00 грн., а отже розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, з урахуванням змін внесених Законом № 3886-IX, становила 2270,00 грн.

Судом встановлено, що вартість викраденого майна по кожному з епізодів (1200,00 грн., 690,00 грн., 716,67 грн., 1500,00 грн., 738,64 грн.) на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподаткованих мінімумів у розмірі 2270,00 грн.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати у даній справі зворотну дію у часі Закону № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію крадіжки, введену новим Законом № 3886-IX, на підставі ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022 у справі № 317/5/22, засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 30.03.2021, невідбуту частину покарання за яким на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано до покарання, призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022, належить виконувати самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Оскільки вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 30.03.2021 ОСОБА_5 не призначено покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне застосувати вищевказану норму до засудженого ОСОБА_5 та ухвалити рішення про його негайне звільнення з Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)».

Керуючись ст.ст. 3, 5, 72, 74 КК України, Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.ст. 336, 376, 377, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022 у справі № 317/5/22 за ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022 у справі № 317/5/22 за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 30.03.2021 виконувати самостійно.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 377 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)».

Копію ухвали направити до Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», прокурору, засудженому.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1