Справа № 953/2854/25
н/п 1-кс/953/5718/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУ НП в Харківський області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000377 від 29.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, стосовно

ОСОБА_7 (рус. ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка Сальського району Ростовської області Російської Федерації, громадянина Російської федерації, останнє відоме місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУ НП в Харківський області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим із прокурором відділу Харківської обласної прокуратури про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування у межах кримінального провадження № 0000377 від 29.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, стосовно ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог клопотання слідчий посилається на те, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24.02.2022 президент РФ оголосив про початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ)» та ін.

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Відповідно до ст. 4 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Відповідно до вимог ст. 25 Положення про закони і звичаї війни на суходолі, яке є додатком до IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907 року, які Нотою Міністерства закордонних справ СРСР відносно Гаагської конвенції і декларацій 1899 і 1907 років від 07.03.1955 року визнані Урядом СРСР, передбачена заборона атакувати чи бомбардувати в будь-який спосіб незахищені міста, поселення, помешкання чи будівлі.

Статтею 7 Закону України «Про правонаступництво України» від 12.09.1991 року визначено, що Україна є правонаступником прав і обов`язків за міжнародними договорами СРСР, які не суперечать Конституції України та інтересам республіки.

Статтею 48 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) передбачено, що для забезпечення поваги й захисту цивільного населення та цивільних об`єктів сторони, що перебувають у конфлікті, повинні завжди розрізняти цивільне населення й комбатантів, а також цивільні й воєнні об`єкти та відповідно спрямовувати свої дії тільки проти воєнних об`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Протоколу І, цивільне населення й окремі цивільні особи користуються загальним захистом від небезпек, що виникають у зв`язку з воєнними операціями. З метою здійснення цього захисту, на доповнення до інших застосовуваних норм міжнародного права, за всіх обставин слід додержуватися таких норм.

Крім того, згідно положень ч. 2 ст. 51 Протоколу І, цивільне населення як таке, а також окремі цивільні особи не повинні бути об`єктом нападів. Заборонено акти насильства чи загрози насильства, що мають головною метою тероризувати цивільне населення.

У свою чергу, ч. 1, ч. 2 ст. 52 Протоколу І передбачає, що цивільні об`єкти не повинні бути об`єктом нападу або репресалій. Цивільними об`єктами є всі ті об`єкти, які не є воєнними об`єктами. Напади повинні суворо обмежуватися об`єктами. Що стосується об`єктів, то воєнні об`єкти обмежуються тими об`єктами, які через свій характер, розміщення, призначення або використання вносять ефективний вклад у воєнні дії і повне або часткове руйнування, захоплення чи нейтралізація яких за існуючих у даний момент обставин дає явну воєнну перевагу.

Крім того, ч. 1 статті 57 Протоколу І зазначає, що при проведенні воєнних операцій повинна постійно виявлятися турбота про те, щоб оберігати цивільне населення, цивільних осіб і цивільні об`єкти. У зв`язку з чим мають дотримуватись, у тому числі, такі запобіжні заходи.

Згідно ч. 2 статті 57 Протоколу І, щодо нападів вживаються такі запобіжні заходи: ті, хто планує напад або приймає рішення про його здійснення: роблять все практично можливе, щоб пересвідчитися в тому, що об`єкти нападу не є ні цивільними особами, ні цивільними об`єктами й не підлягають особливому захисту, а є воєнними об`єктами і що згідно з положенням цього Протоколу напад на них не заборонено; вживають усіх практично можливих запобіжних заходів при виборі засобів і методів нападу з тим, щоб уникнути випадкових втрат життя серед цивільного населення, поранення цивільних осіб і випадкової шкоди цивільним об`єктам і, в усякому випадку, звести їх до мінімуму; утримуються від прийняття рішень про здійснення будь-якого нападу, який, як можна очікувати, викличе випадкові втрати життя серед цивільного населення, поранення цивільних осіб і завдасть випадкової шкоди цивільним об`єктам або те й інше разом, що було б надмірним щодо конкретної і прямої воєнної переваги, яку передбачається одержати; напад відміняється або зупиняється, якщо стає очевидним, що об`єкт не є воєнним, що він підлягає особливому захисту, або що напад, як можна очікувати, викличе випадкові втрати життя серед цивільного населення, поранення цивільних осіб і завдасть випадкової шкоди цивільним об`єктам або те й інше разом, що було б надмірним щодо конкретної і прямої воєнної переваги, яку передбачається отримати.

Також, відповідно до п. а ч. 3 ст. 85 Протоколу І, перетворення цивільного населення або окремих цивільних осіб на об`єкт нападу є серйозним порушенням цього Протоколу, коли вони вчиняються навмисне на порушення відповідних положень цього Протоколу і є причиною смерті або серйозного тілесного пошкодження чи шкоди здоров`ю.

Умисне спрямування нападів на цивільне населення як таке або на окремих цивільних осіб, що не беруть безпосередньої участі у воєнних діях, а також на цивільні об`єкти, тобто об`єкти, що не є військовими цілями є воєнними злочинами відповідно до ст. 8 (2)(b)(і)(іі) Римського статуту Міжнародного кримінального суду.

У ході вторгнення підрозділами збройних сил та іншими військовими формуваннями Російської Федерації, в порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, здійснюються спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами по об`єктах, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права, що призводить до тяжких наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості або загибелі цивільного населення, а також заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та іншої цивільної інфраструктури.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи полковником ЗС РФ, командиром НОМЕР_1 реактивної артилерійської бригади

(в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) Західного ВО ЗС РФ, брав участь у вторгненні на територію України та безпосередньо Харківської області у складі російських окупаційних військ.

Під час відкритої російської збройної агресії проти України з 24.02.2022 в напрямку Харківської області діяли підрозділи угруповання військ ЗС РФ «ЗАПАД» (сформованого на основі підрозділів Західного військового округу (ВО), що використовували засоби враження не вибіркової дії, зокрема і реактивні системи залпового вогню (в т.ч. РСЗВ «Смерч»). Наведені РСЗВ «Смерч» у Західному ВО перебувають на озброєнні 79 реактивної артилерійської бригади (в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ). До складу бригади входить 3 дивізіони по 4 пускових установки РСЗВ «Смерч», загалом 12 одиниць.

Встановлено, що рішення про застосування РСЗВ «Смерч» готувалося в групі вогневого та ядерного ураження штабу (пункту управління) Західного ВО, станом на 28.02.2022 групу вогневого та ядерного ураження штабу угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » очолював заступник начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 .

Затверджував рішення щодо застосування РСЗВ «Смерч» начальник штабу та командувач угрупування військ ЗС РФ «ЗАПАД», станом на 28.02.2022 посаду начальника штабу першого заступника командувача військ Західного ВО ЗС РФ обіймав генерал-лейтенант ОСОБА_10 , а командувача військ Західного ВО ЗС РФ обіймав генерал полковник ОСОБА_11 .

Після затвердження рішення накази і розпорядження щодо застосування РСЗВ «Смерч», що перебувають на озброєнні віддає командир ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) - полковник ЗС РФ ОСОБА_7 .

Встановлено, що на посаду командира військової частини № НОМЕР_2

ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі - Бригада), ОСОБА_7 призначено у період часу не пізніше 10.03.2021, більш точну дату під час досудового розслідування не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_7 постійно обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків повноважного командування, отже є командиром (військовим начальником) військовою службовою особою, відповідно до ч. 1 примітки до ст. 425 КК України.

Статтями 33, 77 статуту внутрішньої служби ЗС РФ, затвердженого указом президента РФ від 10.11.2007 № 1495, визначено, що єдиноначальність є одним із основних принципів будівництва збройних сил, керівництва ними і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності за всі сторони діяльності військової частини, підрозділу та кожного військовослужбовця. Єдиноначальність виявляється у праві командира, виходячи із всебічної оцінки обстановки, одноосібно приймати рішення, віддавати відповідні накази і забезпечувати їх виконання. У ході виконання бойових завдань військовою частиною (підрозділом) командир, керуючись вимогами бойових статутів, повинен вживати заходів щодо дотримання норм міжнародного гуманітарного права, а винних у їх порушенні притягувати до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до п. 21 розділу ІІ частини 2 бойового статуту артилерії, затвердженого наказом головнокомандуючого сухопутними військами міністерства оборони російської федерації від 26.02.2019 № 67 дсп (далі - Статут), командир несе особисту відповідальність за прийняті рішення, правильне застосування підпорядкованих підрозділів і виконання ними поставлених завдань. Командир керує підрозділом особисто, через своїх заступників і штаб.

Відповідно до п. 25 Статуту, підготовка бойових дій підрозділу починається з отриманням завдання (інформації про майбутні дії). Вона є комплексом заходів, що проводяться командиром, штабом і підрозділами, і включає організацію бойових дій. Організація бойових дій включає: ухвалення рішення; поставку бойових завдань (завдань) підрозділам; рекогносцировку; планування бойових дій, організацію взаємодії, всебічного забезпечення та управління.

Відповідно до п. 31 Статуту, усвідомивши завдання та оцінивши обстановку, командир на основі проведених розрахунків та пропозицій штабу одноосібно приймає рішення, в якому визначає: замисел бойових дій; бойові завдання (завдання) підрозділам; основи взаємодії, всебічного забезпечення та організації управління.

Відповідно до п. 34 Статуту, постановка бойових завдань підлеглим, наданим та підтримуючим підрозділам здійснюється бойовим наказом, вказівками (розпорядженнями) за всебічним забезпеченням, командами та сигналами, особисто командиром або за його вказівкою начальником штабу (старшим офіцером батареї) усно, засобами зв`язку.

У зв`язку із займаною полковником ЗС РФ ОСОБА_7 посадою, на нього покладається виконання поставлених завдань відповідно до рішень та планів вищого військового командування рф, включно і командувача західного військового округу РФ.

Отже, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, зобов`язаний дотримуватися і забезпечити дотримання підлеглими законів війни, що закріплені в нормах міжнародного гуманітарного права, в Женевських конвенціях від 12.08.1949 і Протоколі І, інших міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до злочинного плану вищого військово-політичного керівництва РФ щодо розширення впливу, перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України і відновлення контролю над політичними та економічними процесами в Україні, командувач військ Західного ВО ЗС РФ генерал-полковник ОСОБА_11 , начальник штабу перший заступник командувача військ Західного ВО ЗС РФ генерал-лейтенант ОСОБА_10 , заступник начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_6 полковник ОСОБА_9 , командир НОМЕР_1 реактивної артилерійської бригади (в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

ОСОБА_7 та інші командири військових підрозділів ЗВО ЗС РФ у

лютому 2022 року, точний день та час під час досудового розслідування не встановлено, але не пізніше часу вторгнення 24.02.2022 заздалегідь домовились у разі супротиву вторгненню на забезпечення підпорядкованими військовослужбовцями заходів з припинення функціонування об`єктів промисловості та цивільної інфраструктури, критичних для забезпечення життєдіяльності населених пунктів Харківської області, а також вбивства, травмування, залякування і тероризування цивільного населення міста Харкова та Харківської області, що на їх думку, мало спричинити придушення волі захисників і громадян України на супротив окупації, сприяти вільному просуванню російських окупаційних військ територією Харківської області і підкоренню населення тимчасовій окупаційній адміністрації.

Бригада, є підрозділом окружного підпорядкування західного військового округу РФ, а також єдиним військовим формуванням західного військового округу ЗС РФ, на озброєнні якого знаходяться реактивні системи залпового вогню «Смерч» у кількості 12 пускових установок.

Так, діючи умисно, командир Бригади реактивної артилерії полковник ОСОБА_7 , у лютому 2022 року, але не пізніше 00:00 24.02.2022, точний день та час під час досудового розслідування не встановлено, віддав наказ підпорядкованим йому військовослужбовцям Бригади передислокуватися на пускових установках і інших машинах РСЗВ «Смерч» у невстановленій під час досудового розслідування кількості із пункту постійної дислокації м. Твер до Бєлгородської області РФ в район населених пунктів м. Шебекіно і с. Муром, з метою забезпечення, крім іншого, обстрілів території м. Харкова і Харківської області.

У період часу з 00.00 24.02.2022 до 12.44 28.02.2022, точну дату, час та місце органом досудового розслідування не встановлено, командир Бригади полковник ОСОБА_7 , виконуючи злочинне рішення, підготовлене групою вогневого та ядерного ураження штабу ЗВО ЗС РФ під керівництвом ОСОБА_9 , затверджене командуванням ЗВО ЗС РФ ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно за попередньою змовою з групою вказаних осіб, переслідуючи вказану злочинну мету щодо придушення волі захисників і громадян України на супротив окупації, сприяння вільному просуванню російських окупаційних військ територією Харківської області і підкоренню населення тимчасовій окупаційній адміністрації, усвідомлюючи явну злочинність власних дій, передбачаючи можливість і бажаючи настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі цивільних осіб, володіючи розвідувальними даними та географічними координатами (локаціями), достовірно знаючи, що у центрах житлових кварталів м. Харкова із щільною забудовою багатоквартирними та приватними житловими будинками, закладами громадського харчування, медичними, освітніми, релігійними, культурними, торговими та іншими цивільними закладами не знаходяться воєнні цілі, усвідомлюючи, що об`єкти ураження не можуть використовуватись як воєнні, оскільки не передбачені для розміщення, використання та внесення ефективного вкладу у воєнні дії і є захищеними нормами міжнародного гуманітарного права, а також те, що нанесення удару уламково-фугасними касетними некерованими реактивними снарядами по цивільним об`єктам спричинить велику кількість жертв з числа цивільних осіб, порушуючи вимоги міжнародного гуманітарного права, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема статі 25 Положення про закони і звичаї війни на суходолі, що є додатком до IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, статей 48, 51, 52, 57 Додаткового протоколу від 08.06.1977 до Женевських конвенцій від 12.08.1949, віддав злочинний наказ невстановленим співучасникам із числа своїх підлеглих військовослужбовців Бригади на нанесення з використанням РСЗВ 9К58 «Смерч» серії масштабних умисних цілеспрямованих ударів уламково-фугасними касетними некерованими реактивними снарядами 9М27 та 9М55К невибіркової дії і надмірного характеру (тобто такими, які спричиняють надмірні ушкодження чи непотрібні страждання) по цивільним об`єктам (багатоповерховим житловим будинкам, школам, дошкільним навчальним закладам тощо) і цивільному населенню за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 ;

АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_9 ;

АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 .

На виконання вказаного наказу о 12:44 28.02.2022 невстановлені військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснили артилерійський обстріл уламковими бойовими елементами касетних некерованих реактивних снарядів РСЗВ «Смерч» території міста Харкова, у результаті чого спричинено тяжкі наслідки у вигляді пошкодження цивільної інфраструктури, отримання поранень та загибелі цивільних осіб.

Так, влучання вказаних уламкових бойових елементів

28.02.2022 спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_16 , згідно з висновком судово-медичного експерта отримав тілесні ушкодження в результаті дії факторів вибуху: одне сліпе поранення голови з ушкодженням кісток склепіння черепу; одне сліпе поранення правого плеча із переломом правої плечової кістки та ушкодженням м`яких тканин (підшкірно-жирової клітковини та м`язів) по ходу ранового каналу; два сліпих поранення правої нижньої кінцівки з ушкодженням м`яких тканин (підшкірно-жирової клітковини та м`язів). Вказана вибухова травма тіла, що ускладнилась крововтратою, стала причиною смерті ОСОБА_12 .

Також, влучання осколкових бойових елементів 28.02.2022 спричинило смерть потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який, у той день перебуваючи за адресою: АДРЕСА_17 , згідно з висновком судово-медичного експерта отримав тілесні ушкодження, що характерні для уламково-вибухової травми: уламкове проникаюче поранення тулуба, що бере початок раною на шиї справа в надключичній області, з ушкодженням аорти в грудному відділі; осколкові наскрізні поранення правого стегна. Вказана вибухова травма, отримана ОСОБА_13 , стала причиною смерті останнього через нетривалий час після її отримання.

Крім того, влучання осколкових бойових елементів спричинило смерть потерпілого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який, перебуваючи 28.02.2022 за адресою: АДРЕСА_18 , згідно з висновком судово-медичного експерта отримав тілесні ушкодження, що характерні для уламково-вибухової травми: забито-рвані рани передньої черевної стінки, множинні поранення тонкої кишки, внутрішньочеревна кровотеча, пошкодження очеревини; забиті рани правої гомілки і лівого стегна. Причиною смерті ОСОБА_14 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_10 о 14:30, стала вказана вибухова травма, що ускладнилася декомпенсованим травматичним шоком, поліорганною недостатністю.

Влучання осколкових бойових елементів 28.02.2022 спричинило смерть неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_16 . Згідно з висновком судово-медичного експерта ОСОБА_15 у вказаний день отримав уламково-вибухову травму у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з переломами кісток черепа, пошкодженням речовин головного мозку, яка ускладнилась гострим порушенням кровообігу, декомпенсованим травматичним шоком і стала причиною смерті останнього.

Влучання осколкових бойових елементів 28.02.2022 спричинило смерть невідомого чоловіка на вигляд близько 40 років, який, в той день перебував за адресою: АДРЕСА_17 . Смерть останнього, згідно з висновком судово-медичного експерта настала внаслідок поєднаної уламково-вибухової травми сліпих осколкових проникаючих ушкоджень голови з вхідною раною в лівій скроневій ділянці з утворенням дрібних переломів скроневої кістки та ураження головного мозку, його оболонок множинними вхідними ранами на лівій бічній поверхні тулубу, вірогідно з ураженням внутрішніх органів та на зовнішній поверхні лівого плеча, на променевій поверхні лівого передпліччя, на зовнішніх поверхнях лівого стегна та гомілки, на внутрішній поверхні правого стегна та на згинальних поверхнях правих плеча та передпліччя; наскрізне осколкове ураження: від вхідної рани в лівій скуловій ділянці та вихідної рани на лівій щоці з ураженням по ходу ранового каналу лівої скулової кістки.

Влучання осколкових бойових елементів спричинило смерть потерпілої ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка 28.02.2022 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_19 , згідно з висновком судово-медичного експерта отримала уламково-вибухову травму проникаючі уламкові поранення живота з пошкодженням брижі товстої, тонкої і сліпої кишки, масивний крововилив у черевну порожнину, крізні осколкові поранення лівої гомілки і лівого стегна, сліпе поранення правого стегна, сліпе поранення правої сідниці, синці на обличчі. Причиною смерті ОСОБА_16 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_10 о 03:00 у лікарні швидкої допомоги, стала вказана уламково-вибухова травма, що ускладнилася декомпенсованим геморогічним шоком.

Влучання осколкових бойових елементів спричинило смерть потерпілого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , який, 28.02.2022 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_20 згідно з висновком судово-медичного експерта отримав вибухову травму у вигляді уламкових поранень голови, проникаючого уламкового поранення передньої черевної стінки з пораненням тонкого кишківника, відкритого уламкового перелому лівого плеча. Причиною смерті ОСОБА_17 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_10 о 15:00 у лікарні швидкої допомоги, стала вказана уламково-вибухова травма, що ускладнилася гострим порушенням кровообігу, декомпенсованим травматичним шоком.

Крім того, влучання осколкових бойових елементів 28.02.2022 спричинило смерть потерпілої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка перебуваючи по вул. 23-го Серпня, м. Харків та, згідно з висновком судово-медичного експерта отримала вибухову травму у вигляді проникаючих осколкових поранень тулуба та кінцівок із ушкодженням внутрішніх органів із ознаками масивної внутрішньої кровотечі.

Також, влучання уламкових бойових елементів 28.02.2022 спричинило ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , яка перебуваючи за адресою:

АДРЕСА_15 , отримала згідно з висновком судово-медичного експерта наступні тілесні ушкодження: мінно-вибухову травму, травматичний відрив лівої кінцівки на рівні н/з лівого стегна, відкритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки в в/з зі зміщенням, рвану рана н/з правого стегна, травматичний шок.

Під час влучання 28.02.2022 приблизно о 12:44 осколкових бойових елементів за адресою: м. Харків, вул. Сумгаїтська, 1, пошкоджено будівлю комунального закладу «Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 135 Харківської міської ради Харківської області». Відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, вибухотехнічної та військової експертизи розмір матеріальної шкоди, завданої комунальному закладу в результаті обстрілів, складає 13 034 979 грн.

Також, під час влучання 28.02.2022 осколкових бойових елементів за адресою: м. Харків, вул. Новопрудна, 1, пошкоджено будівлю комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №279 Харківської міської ради». Відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, вибухотехнічної та військової експертизи розмір матеріальної шкоди, завданої комунальному закладу в результаті обстрілів, складає 2 191 141 грн.

28.02.2022 приблизно о 12:44 впали ракетні частини двох реактивних снарядів РСЗВ «Смерч» біля багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_15 внаслідок, чого пошкоджено квартиру АДРЕСА_21 , яка належить потерпілій ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , квартиру під АДРЕСА_22 , яка належить потерпілому ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , квартиру під АДРЕСА_23 , яка належить ОСОБА_22 ,

ІНФОРМАЦІЯ_18 , чим спричинено матеріальну шкоду останнім.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_9 та іншими невстановленими військовослужбовцями РФ, усвідомлюючи явну злочинність своїх дій, тяжких наслідків та бажаючи їх настання, у порушення законів та звичаїв війни, що передбачені зокрема ст. 25 Положення про закони і звичаї війни на суходолі, що є додатком до IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, статей 48, 51, 52, 57 Додаткового протоколу від 08.06.1977 до Женевських конвенцій від 12.08.1949, вчинив умисне спрямування нападів на цивільне населення як таке, що не беруть безпосередньої участі у воєнних діях, а також на цивільні об`єкти, тобто об`єкти, що не є військовими цілями.

Таким чином, громадянин Російської Федерації ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаному з умисним вбивством, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України.

Причетність, ОСОБА_7 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення - злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: покази допитаних в якості потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ; протоколи огляду Інтернет ресурсів та комп`ютерних даних; протоколи огляду місць подій за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 ;

АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_9 ;

АДРЕСА_10 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 ; відповідь ВЧ А123 від 25.04.2023; висновки судово-медичних експертиз; висновки комплексної судової вибухотехнічної та військової експертизи; висновки комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, вибухотехнічної та військової експертизи; покази свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37

ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 та іншими; огляд відеоматеріалу наданими свідками в ході допиту за наслідками обстрілу; відповідь на запит від ХНУПС ім. Івана Кожедуба, за фактом відсутності за адресами обстрілу воєнних об`єктів ЗСУ; матеріалами, зібраними оперативними співробітниками на виконання доручень слідчого та іншими матеріалами у їх сукупності.

У зв`язку із перебуванням ОСОБА_7 на території Російської Федерації та неможливістю вручити йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, слідчим, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 112, 135, 276 - 278 КПК України, 26.02.2025 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України, шляхом публікації повідомлення про підозру та повісток про виклик особи на 03.02.2025, 04.02.2025 та 05.02.2025 в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складення воно здійснюється у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 Кодексу, зокрема ст. 135 КПК України.

Таким чином, здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо.

Крім того, 26.02.2025 повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_7 вручено захиснику підозрюваного, який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної допомоги ОСОБА_5 .

У зв`язку з викладеним, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України 26.02.2025 слідчим за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру громадянину РФ ОСОБА_7 за ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, яке розміщено у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження- газеті «Урядовий кур`єр» випуск від 26.02.2025 та 26.02.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Будучи повідомленим про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, підозрюваний ОСОБА_7 до СУ ГУНП в Харківській області, відповідно до трьох повісток, не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, що свідчить про його переховування від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно інформації наданої ДСР Національної поліції України, підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на території Російської Федерації, що відповідно до Постанови ВРУ «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» № 129-VIII від 27.01.2015 року, беручи до уваги Статут ООН та Резолюцію Генеральної Асамблеї ООН 3314 "Визначення агресії" від 14 грудня 1974 року, визнана державою-агресором.

10 березня 2025 року, ураховуючи те, що всі слідчі (розшукові) дії, проведення яких необхідне та можливе у вказаному кримінальному провадженні, з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного виконано, та у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_7 будучи належним чином та у спосіб, передбачений чинним КПК України повідомлений про необхідність прибуття на виклик до слідчого, жодного разу на виклик до слідчого у призначений час та місце, та останній перебуває на території держави агресора рф, враховуючи викладене слідчим у відповідності до ст. 281 КПК України, підозрюваного оголошено у державний та міжнародний розшук.

Таким чином, встановлено, що військовослужбовець збройних сил Російської Федерації ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду, та знаходиться на території російської федерації, тобто державі, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений в міжнародний розшук.

Враховуючи вищевикладене, притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінально-процесуальним законодавством, не надається можливим.

Таким чином, досудовим розслідуванням об`єктивно й переконливо, із підтвердженням конкретними доказами, зібраними з дотриманням принципів законності й верховенства права та у суворій відповідності процедурі, визначеній кримінальним процесуальним законом України, встановлено, що:

Підозрюваний військовослужбовець Збройних сил РФ ОСОБА_7 ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більш як два рази), що підтверджується повістками про виклик.

2. Підозрюваний військовослужбовець Збройних сил РФ ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КПК України, що підтверджується переліченими вище матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

3. Підозрюваний військовослужбовець Збройних сил РФ ОСОБА_7 оголошений в міжнародний розшук, що підтверджується постановою про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного від 10.03.2025.

4. Підозрюваний військовослужбовець Збройних сил РФ ОСОБА_7 переховується від органів слідства та суду на території Російської Федерації, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

З метою виконання завдань кримінального судочинства, для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні доцільно отримати дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування.

Прокурор, слідчий у судовому засіданні підтримали доводи клопотання, просили про його задоволення. Захисник в судовому засіданні заперечував щодо даного клопотання.

Вивчивши клопотання та дослідивши докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення прокурора, слідчого та захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно до ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (inabsentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частиною другою п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368 3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379,400, 408, 436, 4361, 437, 438, 439, 440, 441, 442,443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як слідує з наданих матеріалів, 26.02.2025 було складено та підписано слідчим, а також погоджено прокурором повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 438 КК України.

У зв`язку із перебуванням ОСОБА_7 на території Російської Федерації та неможливістю вручити йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, слідчим, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 112, 135, 276 - 278 КПК України, 26.02.2025 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України, шляхом публікації повідомлення про підозру та повісток про виклик особи на 03.02.2025, 04.02.2025 та 05.02.2025 в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, 26.02.2025 повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_7 вручено захиснику підозрюваного, який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної допомоги ОСОБА_5 .

Таким чином 26.02.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного. Також, він оголошений у державний та міжнародний розшук.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 438 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до вимог приписів ч. 2 ст. 297-2 КПК України органом досудового розслідування отримана достовірна інформація, яка дає всі підставі вважати, що підозрюваний перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, даний факт підтверджено інформацією, яка наявна в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи те, що підозрюваний належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини свого неприбуття, та згідно з показаннями свідків та оперативною інформацією перебуває на території Російської Федерації, що дає обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства на території держави-агресора з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, зокрема передбаченого ст. 111-2 КК України, стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» Російська Федерація визнана державою-терористом (державою-агресором).

Разом з цим судом перевірено надану стороною обвинувачення інформацію про те, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.08.2025 року стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Частиною 8 ст. 135 КПК України визначено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш, як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором» визнано російську федерацію державою агресором.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 на теперішній час переховується від органів досудового розслідування, тому, відповідно до діючого законодавства зазначена особа належним чином повідомлена про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 438 КК України, підозру обґрунтовано зібраними доказами, підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини три рази), перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, дослідивши надані в обґрунтування клопотання матеріали, враховуючи наявність достатніх доказів для підозри особи, щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення, правове обґрунтування клопотання, яке ґрунтується на положеннях ст.ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, приходжу до висновку про наявність підстав для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000377 від 29.03.2022 відносно ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 297-1, 297-3, 297-4, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУ НП в Харківський області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000377 від 29.03.2022, стосовно ОСОБА_7 (рус. ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка Сальського району Ростовської області Російської Федерації, громадянина Російської федерації, останнє відоме місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1