Справа №523/7403/25
Провадження №1-кс/523/2234/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , в режимі відео конференції з прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одеса, клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, погодженого прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді командира такелажного відділення такелажного взводу роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант».

За змістом клопотання зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, -

Встановив:

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, ОСОБА_6 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

За змістом клопотання, ОСОБА_5 , будучи з 19.10.2020 року військовослужбовцем за контрактом та відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №202 від 5.08.2022 року проходячи військову службу на посаді командира такелажного відділення такелажного взводу роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, 2.01.2023 року о 8:00 годині за відсутності поважних причин своєчасно не з`явився на службу, а саме до розташування постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язаного з його обов`язками військової служби, до моменту затримання, тобто до 16.06.2025р.

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України 16.01.2023 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005.

10.05.2023 року було складене повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України за кваліфікуючими ознаками, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненого в умовах воєнного стану (в редакції Закону на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 2.01.2023р.).

Також встановлено, що ОСОБА_5 16.06.2025 року о 16:40 годині був затриманий в порядку ст.191 КПК України на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеса за №523/7403/25 (Пр.1-кс/523/2235/25) від 29.04.2025р., що підтверджується протоколом затримання особи від 16.06.2025 року.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: результатами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_5 , протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими матеріалами у їх сукупності.

Старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив тяжкий злочин в умовах воєнного стану, санкція статті якого передбачає призначення покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, підозрюваний свідомо ухилявся від військової служби, знаходячись на волі, фактично має можливість вжити заходів щодо незаконного впливу на свідків, оскільки вони є його спів службовцями; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом штучного затягування проведення досудового розслідування або розголошення відомостей, що може привести до неповноти досудового розслідування, втрати доказів вини підозрюваного; не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання слідчого, так як вважала мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, в умовах воєнного стану грубо порушив військову дисципліну, ухилявся від проходження служби, поведінка підозрюваного на думку прокурора дає підстави вважати, що він може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення кримінальної відповідальності, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, на погляд прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Захисник ОСОБА_4 , в захист інтересів ОСОБА_5 , заперечувала проти задоволення клопотання, зазначаючи, що не має ризиків, які вказав прокурор, підзахисний зацікавлений продовжити службу, є письмова згода військової частини НОМЕР_2 , йому тільки виповниться у жовтні 25 років, він контрактник, склалися обставини психологічного характеру, загинув його рідний брат, тому він поїхав до матері її підтримати, підтверджуючи свої доводи копіями документів, просила обрати відносно підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вказуючи, що на днях буде вирішене питання щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, що також є підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника, вказуючи, що вину визнає.

Прокурор ОСОБА_3 в якості репліки заперечувала щодо застосування особистого зобов`язання взагалі, наголошуючи, що підозрюваному відомі умови проходження військової служби, він мав написати рапорт. Щодо наявності письмової згоди військової частини про продовження служби, стороні обвинувачення про це не відомо, ніхто не бачив документ, якщо дійсно є підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, це питання буде вирішене, водночас уточнюючи клопотання в частині утримання ОСОБА_5 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за відсутності місць на гауптвахті.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступними підставами.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків шляхом здійснення погроз з метою зміни ними показів на свою користь, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі конкретні обставини.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею ст.194 ч.1 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім цього поза увагою слідчого судді не залишилися імперативні приписи ч.8 ст.176 КПК України , відповідно яких під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів, які є вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам та забезпечити належної поведінки ОСОБА_5 .

Виключних обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приймаючи до уваги особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виходячи зі змісту клопотання, свідомо вчинив умисне кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, переховувався, постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, ОСОБА_6 від 10.05.2023 року був оголошений його розшук, враховуючи особисте ставлення підозрюваного до інкримінованого злочину, з урахуванням наявності встановлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки ОСОБА_5 .

Разом з цим статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому зі змісту положень ст.183 ч.4 п.5 абзац 3 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, зважаючи на викладене суд вважає не визначати розмір застави.

З урахуванням думки прокурора слідчий суддя приходить до висновку щодо утримання підозрюваного в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 14.08.2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 16.06.2025 року відповідно протоколу затримання особи.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 14.08.2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1