Справа № 463/6115/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1982/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 липня 2025 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР,

з участю заявника ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви про вчинення злочину від 2 липня 2025 року відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 липня 2025 року скасувати, зобов`язати Львівське РУП №1 ГУ НП у Львівській області внести відомості заяви про злочин від 02.07.2025 до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в провадження іншого слідчого судді.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що слідчий суддя розглянув справу без присутності уповноваженої особи Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області, та без їх заперечень на скаргу.

Апелянт наголошує, що 02.07.2025 подала заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 172, 364 КК України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості про злочин не було внесено до ЄРДР.

Вважає, що слідчий суддя під час розгляду справи не взяв до уваги надані нею докази та необгрунтовано відмовив в задоволені її скарги, що призвело до порушення її прав.

ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу, просила задоволити.

Прокурор ОСОБА_7 просив відмовити в задоволені апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши пояснення ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_7 , перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

Ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Постановляючи оскаржену ухвалу слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 2 липня 2025 року звернулася до Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області з заявою від 2 липня 2025 року про вчинення злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , передбаченого ст. 172, 364 КК України.

У поданій заяві про вчинення злочину від 2 липня 2025 року, яка долучена до матеріалів скарги, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про неправомірність дій ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , а саме в чому полягає грубе порушення законодавства про працю, чи зловживання владою або службовим становищем, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Слідчий суддя дійшов висновку, що з поданої заяви вбачається, що заявник не погоджується з прийнятими рішеннями вказаних осіб під час організації трудового процесу, що не може однозначно свідчити про наявність в діях таких осіб складу кримінального правопорушення.

Незгода з такими рішеннями чи діями може бути підставою для оскарження таких дій в порядку визначеному законодавством України, в тому числі шляхом подачі відповідного позову, якщо порушуються права на працю заявника, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, врахувавши наведене слідчий суддя дійшов висновку, що правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення злочину ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , передбаченого ст.ст. 172, 364 КК України, за заявою ОСОБА_6 від 2 липня 2025 року - відсутні.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що слідчий суддя всупереч вимогам кримінального процесуального закону не розглянув скаргу ОСОБА_6 по суті, не перевірив наведені у ній доводи, тому передчасно відмовив у задоволені скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При цьому, до ЄРДР вносяться не будь-які відомості із поданої заяви, яка надходить до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З наведеного вбачається, що саме слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Що ж до повноважень слідчого судді, апеляційний суд наголошує, що останній не інакше, як на підставі скарги учасника кримінального провадження може давати оцінку правомірності рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора та не може будь-яким чином підміняти сторони провадження.

Разом з тим, з оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя встановив факт подання ОСОБА_6 02 липня 2025 року заяви до Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 172, 362 КК України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , робить висновок про відсутність підстав для задоволення скарги.

Проте висновок слідчого судді про наявність підстав для відмови в задоволені скарги ОСОБА_6 з підстав наведених в ухвалі, без встановлення результатів розгляду заяви про кримінальне правопорушення не ґрунтується на вимогах закону.

Колегія суддів вважає, що допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону при постановленні судового рішення є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, ухвалу слідчого судді від 07 липня 2025 року скасувати, а скаргу ОСОБА_6 направити до місцевого суду для розгляду слідчим суддею в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого суддіЛичаківського районного суду м. Львова від 07 липня 2025 року, якою відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР - скасувати.

Призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 в Личаківському районному суді м. Львова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4