Провадження № 11-сс/4823/311/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційні скарги прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2025 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні за № 0000409 від 10.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, але не довше строку досудового розслідування, до 18.08.2025, із визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 грн та покладенням обов`язків, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, достатньої на даному етапі досудового розслідування, та з урахуванням доведених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, дійшов переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн, з покладенням відповідних обов`язків, і що такий запобіжний захід зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погодившись з ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам. Посилаючись на правильність висновків слідчого судді щодо визнання обґрунтованою підозри та наявності встановлених ризиків, просить врахувати особу підозрюваного та його процесуальну поведінку, який під час проведення обшуку за місцем його проживання спочатку переховувався на даху будинку, потім самовільно залишив місце його проведення всупереч заборони слідчого та у подальшому переховувався від працівників правоохоронних органів. Також просить врахувати доведеність ризиків, та з огляду на те, що у ОСОБА_9 відстрочка від мобілізації, останній може безперешкодно виїхати за кордон, де переховуватися, перешкоджати кримінальному провадженню, створюючи штучні докази та підбурюючи осіб, які не були свідками, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій та іншим чином чинити перешкоди або продовжити злочинну діяльність.

Захисник підозрюваного також не погодився з ухвалою слідчого судді та подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити її у частині визначеного розміру застави, зменшивши його та визначити у межах п. 2 ч. 5 ст. 185 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог звертає увагу на те, що прокурор як на підставу для обрання найсуворішого виду запобіжного заходу посилався на тяжкість правопорушення, яке ставиться у вину підозрюваному, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 років, що навіть за доведеності вини, дає можливість призначення покарання з іспитовим строком, дії, які ставляться у вину не мають насильницького характеру, крім того, на ОСОБА_9 покладено обов`язок здати документи, які можуть бути підставою для виїзду за кордон, також перешкодою «переховуванню» є стан здоров`я підозрюваного та дитини, яка перебуває на утриманні та є особою з інвалідністю, внаслідок чого потребує постійного догляду та індивідуальної реабілітації, якою фактично займався батько. Також вказує на недоведеність та абстрактність інших ризиків, зазначених прокурором та просить врахувати, що підозрюваний раніше не судимий, має сталі соціальні зв`язки, місце проживання, роботу та ряд відзнак.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника; підозрюваного та захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора та задовольнити апеляційну скаргу адвоката, зменшивши розмір застави, визначеної слідчим суддею, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах доводів поданої апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 10.04.2025 за ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України.

20.06.2025 ОСОБА_9 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме: у перешкоджанні законній діяльності ЗСУ в особливий період (період дії воєнного стану), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

20.06.2025 ОСОБА_9 було затримано у порядку ст. 615 КПК України.

Слідчий, повідомивши ОСОБА_9 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які у своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Під час прийняття рішення про часткове задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, який відноситься до тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що підтверджується рядом доказів, достатніх для оцінки обґрунтованості підозри на даному етапі досудового розслідування, визнав доведеними ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. При цьому врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України: те, що обвинувачений раніше не судимий, працює та має постійне джерело прибутку, стан його здоров`я, який не перешкоджає перебуванню в умовах попереднього ув`язнення, сімейний та майновий стан, перебування у цивільному шлюбі, у якому має неповнолітнього сина та дійшов висновку з урахуванням положень ч. 6 ст. 176 КПК України стосовно застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, у тому числі передбаченого ст. 114-1 КК України та дійшов обґрунтованого висновку про доцільність обрання такого запобіжного заходу на даному етапі досудового розслідування.

Також враховано, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні у майбутньому.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені слідчим суддею у судовому засіданні та оцінені у судовому рішенні.

Стосовно доводів як апеляційної скарги прокурора про недоцільність визначення застави, так і доводи сторони захисту про надмірність визначеного її розміру, колегія суддів приходить враховує наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. А ч. 5 ст. 182 КПК визначає межі суми застави для злочинів різних категорій і також зазначає, що у виняткових випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у визначених законодавством межах не здатна забезпечити виконання підозрюваною особою покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує максимальний рівень.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ (рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain, заява № 12050/04 від 28.09.2010, пункти 78 - 81); «Істоміна проти України» (Istomina v. Ukraine, заява № 23312/15 від 13.01.2022, пункт 25) рішення щодо розміру застави повинне гарантувати виконання процесуальних обов`язків і бути співмірним майновому стану підозрюваного.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово висловлювалася думка про те, що розмір застави повинен встановлюватися головною мірою з урахуванням особи підсудного, належної йому власності, його стосунків з поручителями, іншими словами - з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (Неймайстер проти Австрії, рішення від 27.06.1968 р.; Гафа проти Мальти, рішення від 22.05.2018).

На даному етапі досудового розслідування, колегія суддів погоджується із рішенням слідчого судді про те, що застава у визначеному слідчим суддею розмірі, який перевищує визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, належним чином обґрунтована та буде співмірною і пропорційною щодо конкретної особи, необхідною і достатньою для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування або зміни законного і обґрунтованого судового рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням застави щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4