Справа № 201/6199/25
Провадження № 1-кс/201/2337/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотанняслідчого СВ ВП № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000602 від 05.05.2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Миколаївка Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

підозрюваний ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що в провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000602 від 05.05.2025 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження 19.05.2025 про підозру повідомлено: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, який проживає за адресою АДРЕСА_2 .

24.02.2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який після цього неодноразово було продовжено.

Указом Президента України від 14 січня 2025 року № 26/2026, затвердженим Законом України від 15 січня 2025 4220-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Законом України № 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022 року внесено зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема ч. 4 ст. 185 після слів «у великих розмірах» доповнена словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 04.03.2025 вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не став, та вчинив повторний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , 04.05.2025 приблизно об 15:05, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, прийшов до приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 , законним володільцем якої являється ОСОБА_7 , звідки через незачинені на запираючий пристрій вхідні двері, незаконно проник до середини квартири, де на поверхні тумби, розташованої в кімнаті зали, побачив телевізор марки «KIVI» моделі «32H500GU» та мобільний телефон марки «Siqma» моделі «X-style 18», які належать ОСОБА_7 , визначивши вказане майно об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій умисел, направлений таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, будучи переконаний, що його дії є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, підійшов до тумби, розташованої в кімнаті зала вище вказаної квартири, та шляхом вільного доступу, взяв до рук, тим самим таємно заволодів належним потерпілій ОСОБА_7 телевізором марки «KIVI» моделі «32H500GU», вартістю 3374 грн. 50 коп., а також мобільним телефоном марки «Siqma», моделі «X-style 18», вартістю 259 грн. 33 коп., після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 3633 грн. 83 коп.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в житло, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами у своїй сукупності, а саме:

- Заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 ;

- Протоколом огляду місця події від 04.05.2025 за адресою: АДРЕСА_3

- Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , від 05.05.2025;

- Копією товарного чеку на викрадений мобільний телефон та фото упаковки від нього;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.05.2025, яка пояснила, що вона працює експертом-оцінювачем в ломбарді «Імперіал» за адресою: м. Дніпро, вул. Європейська, буд. 2. 04.05.2025р. вона була на роботі, в цей день до неї завітав невідомий мені чоловік, який надав свої документи з яких вона дізналася, що це гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , після оцінки гр. ОСОБА_5 здав у заставу телевізор марки «KIVI». Зовнішність ОСОБА_5 вона запам`ятала добре, описати його може за такими характерними ознаками: на вигляд вік 28+ років, має темне, дуже коротке волосся, обличчя прямокутне, чоло високе, брови світлі та не густі, очі темно-сірого кольору та без ярко виражених мішків та зморшки під ними, ніс широкий з невеликим покраснінням, губи невеликого розмиру за формою прямі, вуха притиснуті, скули виражені. Впізнати гр. ОСОБА_5 зможе ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_9 , в ході якого остання впізнала ОСОБА_5 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.05.2025, який пояснив, що він працює експертом-оцінювачем в ломбарді «Імперіал» за адресою: м. Дніпро, вул. Науки, буд. 31. 04.05.2025р. він був на роботі, в цей день завітав невідомий йому чоловік, який надав свої документи з яких він дізнався, що це гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , після оцінки гр. ОСОБА_5 здав у заставу телефон марки «SIGMA». Зовнішність ОСОБА_5 він запам`ятав добре, описати його може за такими характерними ознаками: на вигляд вік 28+ років, має темне, дуже коротке волосся, обличчя прямокутне, чоло високе, брови світлі та не густі, очі темно-сірого кольору та без ярко виражених мішків та зморшки під ними, ніс широкий з невеликим покраснінням, губи невеликого розмиру за формою прямі, вуха притиснуті, скули виражені. Впізнати гр. ОСОБА_5 зможе;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_11 , в ході якого останній впізнав ОСОБА_5 ;

- копією договору про надання ломбардного кредиту під заставу № DP-49.34602/0 від 04 травня 2025 року, які підтверджують заставу викраденого мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7

- копією договору про надання ломбардного кредиту під заставу № DP-46.30775/0 від 04 травня 2025 року, які підтверджують заставу викраденого телевізора потерпілої ОСОБА_7

- Протоколом огляду відеозапису з приміщення ломбарду «ІМПЕРІАЛ» (ПТ «Ломбард «ОНІКС» Анохіна, Яценко»), що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Європейська б. 2;

- Протоколом огляду відеозапису з приміщення ломбарду «ІМПЕРІАЛ» (ПТ «Ломбард «ОНІКС» Анохіна, Яценко»), що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Науки б. 31;

- Протоколом огляду відеозапису з приміщення сходинкового майданчику за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, б.11

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.05.2025, яка пояснила, що 04.05.2025 року близько 10 годині ранку вона прокинулася разом з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 та після короткого проміжку часу вони почали шукати кошти на проживання, після чого ОСОБА_5 пригадав, що у нього є телевізор на іншій адресі, який можна буде закласти до ломбарду. О 14:20 04.05.2025 року вона з ОСОБА_5 направилися до квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Після прибуття за раніше згаданою адресою вона залишилася біля під`їзду поки ОСОБА_5 зайшов до раніше згаданої квартири та після певного проміжку часу не виходив та після чого вона почала його шукати по всім поверхам даного будинку, після чого перебуваючи на 3 поверсі даного будинку вона почула, що хтось ходить на 1 поверсі, куди вона і направилася та побачила ОСОБА_5 який тримав при собі телевізор, котрий був завернутий в рожево-сірий рушник, вона в нього запитала для чого він завернув телевізор в рушник, на що він їй пояснив, що для того щоб не пошкодити телевізор при транспортуванні. Після того ОСОБА_8 вийшов з даного будинку, а вона повернулася на 3 поверх забрати речі котрі там залишила та направилася за ОСОБА_5 .. Близько 17 годині того ж дня вона з ОСОБА_8 прибули до ломбарду «Імперіал», що розташований за адресою: м. Дніпро вул. Європейська буд. 12 та ОСОБА_5 уклав договір про надання ломбардного кредиту під заставу майна у вигляді телевізора KIVI на суму 800 гривень. Після чого вони разом витратили данні кошти на власні потреби. Також повідомила, що їй не було відомо про те, що телевізор KIVI належав не ОСОБА_5

- Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , від 13.05.2025, яка пояснила, що 08.05.2025 року вона зустрілась з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 від якого їй стало відомо, де він заклав в заставу Телевізор «KIVI» та телефон «Sigma», та який пообіцяв їй дане майно повернути, коли у нього появляться кошти. Не зважаючи на розмову з ОСОБА_5 та у зв`язку з недовірою до його слів, вона придбала своє майно в ломбардах «Імперіал» за адресами: м. Дніпро вул. Європейська б.2 та м. Дніпро пр. Науки буд. 31 , з метою запобігання подальшої реалізації її майна працівниками ломбарду;

- Висновком судової-товарознавчої експертизи від 12.05.2025№СЕ-19/104-25/181943-ТВ без надання об`єкта дослідження, згідно якого вартість викраденого телевізора станом на 04.05.2025 становить 3374, 55 грн;

- Висновком судової-товарознавчої експертизи від 12.05.2025 №СЕ-19/104-25/18194 без надання об`єкта дослідження, згідно якого вартість викраденого мобільного телефону станом на 04.05.2025 становить 259, 33 грн;

- Іншими матеріалами кримінального провадження.

У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років позбавлення волі, Така суворість покарання беззаперечно є ризиком та може слугувати приводом для переховування від слідства та суду підозрюваним., останній розуміючи, що у разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, йому загрожує покарання, пов`язане з реальним відбуттям покарання строком до 6 років, крім того, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутніх міцних соціальних зв`язків, що також є підставою вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду у зв`язку з чим, у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати його явку до органу досудового розслідування та/або суду.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваному ОСОБА_8 , відомі відомості щодо анкетних данних та місця мешкання потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, при цьому вказані особи в судовому засіданні ще не надавали свої свідчення, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_8 може використовувати моральний та фізичний тиск відносно представника потерпілого або свідків, тобто незаконно впливати на них, з метою уникнення відповідальності в інкримінованому йому злочині.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність законного джерела доходу, та може свідчити що останній заробляє грошові кошти шляхом скоєння аналогічних корисливих злочинів. Крім того ОСОБА_8 неодноразово судимий, востаннє 14.05.2025 року Шевченківським районним судом м. Дніпра за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 роки, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та до спливу іспитового строку за корисливий злочин, вчинив новий аналогічний корисливий злочин, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 , може вчинити інші, в тому числі корисливі, злочини, а тому існує необхідність запобігання ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи обставини скоєння підозрюваним кримінального правопорушення, його тяжкість, вік та стан здоров`я підозрюваного, а також наявність вищевказаних ризиків, вказує на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, належну поведінку підозрюваного та запобіганню вищевказаних ризиків, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000602 від 05.05.2025 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 04.05.2025 року невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану здійснила крадіжку майна, а саме: телевізор марки «KIVI» та телефон Sigma, чим спричинено матеріальну шкоду (ЖЕО 18806 від 04.05.25).

19.05.2025 у рамках зазначеного кримінального провадження про підозру повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується: заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 04.05.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , від 05.05.2025; копією товарного чеку на викрадений мобільний телефон та фото упаковки від нього; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.05.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_9 ; ротоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.05.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_10 ; протоколом огляду відеозапису від 07.05.2025; протоколом огляду відеозапису від 08.05.2025; протоколом огляду відеозапису з приміщення сходинкового майданчику за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.05.2025; протоколом повторного допиту потерпілої ОСОБА_7 , від 13.05.2025; висновком судової-товарознавчої експертизи від 12.05.2025№СЕ-19/104-25/181943-ТВ; висновком судової-товарознавчої експертизи від 12.05.2025 №СЕ-19/104-25/18194-ТВ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від З0.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007).

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сукупність вказаних вище доказів дозволяє прийти до висновку, що підозра не є очевидно необґрунтованою і в межах доказування на досудовому слідстві, зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру. При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.

Згідно ст.183 ч.1КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд вважає встановленим наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України), оскільки останній підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочину. Також, крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків. Тому, існує необхідність запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Тобто суворість покарання беззаперечно може слугувати приводом до переховування підозрюваного від слідства та суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також встановлено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Вказані особи судом не допитані, їх судові висновки за експертизами судом не досліджені. Підозрюваним може чинитись тиск на свідків щодо зміни показів в суді, примушування та залякування свідків, експертів.

Також встановлено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення. Перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити вчиняти аналогічні правопорушення, враховуючи те, що він офіційно не працевлаштований, раніше судимий, що свідчить про відсутність достатнього законного джерела доходу, підозрюється у вчиненні корисливого злочину. Тому, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може вчинити інші, у тому числі корисливі, злочини, а тому, існує необхідність запобігання ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Отже слідчим суддею встановлено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1,3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Інші ризики в судовому засіданні прокурором не доведені.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу суд враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований, раніше судимий, види ризиків, які встановлено, тяжкість злочину в якому він підозрюється та обставини цього злочину, суд вважає, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного, оскільки на початковій стадії слідства, коли вважливий максимально швидкий збір доказів, в тому числі за участі підозрюваного, уникнення слідства підозрюваним може призвести до втрати доказової бази, а інтереси суспільної небезпеки на даному етапі превалюють над правом особи на свободу.

Враховуючи наведені вище обставини, приходжу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Одночасно застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 неможливе, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, а тому, у задоволенні клопотання підозрюваного про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за №12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується».

Отже, розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи підозрюваного/обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки підозрюваного/обвинуваченого до слідчого або до суду суд достатнім стримуючим фактором для нього, щоб не здійснити втечу.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, дані, що характеризують його способу і наявність вищезазначених ризиків, суд вважає, що застава у зазначених у п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмірах здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати, підозрюваний вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та особу підозрюваного, а також обґрунтованість підозри і встановлені ризики, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яку підозрюваний чи інша особа має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого підозрюваний може бути звільнений з-під варти, при цьому, суд вважає за необхідне відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000602 від 05.05.2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 липня 2025 року.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення вказаної застави та звільнення підозрюваного з-під варти покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: за першим викликом з`являтися до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

У задоволенні клопотання підозрюваного про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою - відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 10:25 годині 22.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1