Справа 350/900/25
Номер провадження 1-кп/350/137/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області, з загальною середньою освітою, не одруженого, раніше несудимого, робітника Малого підприємства «Лір», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 309Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 березня 2025 року за № 0000017,

в с т а н о в и в:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 309 Кримінального кодексу України надійшов до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області 16 червня 2025 року.

Цей обвинувальний акт підсудний Рожнятівському районному суду Івано-Франківської області.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 13 червня 2025 року між начальником Рожнятівського відділу Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської області - прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 (надалі прокурор) та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він, будучи споживачем наркотиків і психотропних речовин та знаючи, що PVP є психотропною речовиною, обіг якої заборонено, 25 лютого 2025 року через систему «Інтернет», а саме чат бот у месенджері «Telegram», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, замовив психотропну речовину PVP для власного споживання без мети збуту, оплативши за замовлення 6800 гривень двома платежами на картковий рахунок банку невстановленої особи.

Отримавши у відділенні №1 «Нова пошта» в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області посилку з вищевказаною психотропною речовиною, ОСОБА_4 з метою їх подальшого використання для власного споживання, 28 лютого 2025 року біля 20 год. переносив за місцем свого проживання, таким чином придбав та зберігав наркотичний засіб без мети подальшого збуту, чим порушив вимоги статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

В цей час в селищі Рожнятів по вулиці Шкільна біля приміщення відділення №1 «Нова пошта» ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, які при поверхневому огляді виявили та вилучили в нього прозорий полімерний пакет із полімерною застібкою та фіолетовою смугою на горловині із вмістом речовини, яка згідно висновку експерта від 5 березня 2025 року є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) кількість якої становить 25,787 грама, що віповідно до таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я № 188 від 1 серпня 2000 року (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29 липня 2010 року № 634) є особливо великими розмірами.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною третьою статті 309 Кримінального кодексу України, як незаконне придбання і зберігання психотропних речовин без мети збуту в особливо великих розмірах.

Під час досудового розслідування 13 червня 2025 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості згідно вимог статей 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_4 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно цієї угоди, сторони дійшли згоди щодо: правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною третьою статті 309 Кримінального кодексу України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за частиною третьою статті 309 Кримінального кодексу України, а саме у виді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, відповідно до частин першої, третьої статті 76 Кримінального кодексу України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені частиною другою статті 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання і заявив, що цілком розуміє наслідки угоди, позицію захисника, вважає, що угода підлягає затвердженню та обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 309 Кримінального кодексу України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 Кримінального процесуального кодексу України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до статті 469 Кримінального процесуального кодексу України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 309 Кримінального кодексу України, яке, згідно статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені частиною четвертою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені частиною другою статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним. Правова кваліфікація кримінального правопорушення за частиною третьою статті 309 Кримінального кодексу України, як незаконне придбання і зберігання психотропних речовин без мети збуту в особливо великих розмірах, вірна.

Крім того, судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що визначені у відповідності до статтей 50, 65-67 Кримінального кодексу України, відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який визнав вину, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, активно сприяв розкриттю вчинененого ним кримінального правопорушення, щиро розкаявся у скоєному, цим кримінальним правопорушенням матеріальна шкода нікому не завдана, обставини, які б обтяжували покарання відсутні.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання узгоджене сторонами угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. сул відповідно до частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, вирішує питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду.

Відповідно до пункту 1 частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Відповідно до частини першої статті 96-1 Кримінального кодексу України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання (пункт 4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України).

Згідно зі статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини застосування конфіскації майна в конкретному випадку буде відповідати вимогам статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції не просто за умови, якщо така конфіскація формально ґрунтується на вимогах закону, але й за умови, що така законна конфіскація у даній конкретній ситуації не порушує «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб».

Згідно постанови про визнання предметів речовими доказами від 1 березня 2025 року мобільний телефон марки Iphone 11, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , із сім-картою, до якої прив`язаний номер мобільного телефону НОМЕР_3 та який належить ОСОБА_4 визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 4 березня 2025 року на вказаний телефон накладено арешт.

Враховуючи, що мобільний телефон марки Iphone 11, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , із сім-картою, до якої прив`язаний номер мобільного телефону НОМЕР_3 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, так як використовуючи невстановлений мессенджер та цей телефон обвинувачений ОСОБА_4 здійснив замовлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено для власного вживання у невстановленої досудовим розслідуванням особи, то у відповідності до вимог пункту 4 частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України цей телефон підлягає конфіскації.

Приймаючи рішення про конфіскацію мобільного телефону, суд вважає, що таке рішення не суперечитиме наведеним вище стандартам Європейського суду з прав людини і не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».

Відповідно до частини четвертої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 373, 374, 394, 475, 476 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 13 червня 2025 року між начальником Рожнятівського відділу Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської області - прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 309 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої, пункту 2 частини третьої статті 76 Кримінального кодексу України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України: № СЕ-19/109-25/3672-НЗПРАП від 5 березня 2025 року в сумі 1 591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) грн 80 коп.

Скасувати арешт на: картонну коробку із позначенням «Нова пошта», із наклеєною електронною накладною 1115, яку вилучено та поміщено у спецпакет НПУ PSP 7126372 накладений ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 4 березня 2025 року у справі № 350/327/25, провадження № 1-кс/350/123/2025.

Речові докази у кримінальному провадженні:

мобільний телефон марки Iphone 11, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , із сім-картою, до якої прив`язаний номер мобільного телефону НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 та який згідно постанова про визнання предметів речовими доказами від 1 березня 2025 року поміщено у спецпакет НПУ PSP 2089831 та передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області- конфіскувати в дохід держави;

картонну коробку із позначенням «Нова пошта», із наклеєною електронною накладною 1115, яку згідно постанова про визнання предметів речовими доказами від 1 березня 2025 року поміщено у спецпакет НПУ PSP 7126372 та передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити;

особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) загальною кількістю 25,7876 грама, яка згідно постанови про визнання предметів речовими доказами від 11 березня 2025 року яку після дослідження поміщено у полімерний спеціальний пакет Експертної служби МВС України «6132862» передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, з врахуванням обмеження права оскарження цього вироку, відповідно до частини другої статті 473 Кримінального процесуального кодексу України сторонами кримінального провадження до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Роз`яснити обвинуваченому та прокурору, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Крім того, роз`яснити, що умисне невиконання угоди, є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Суддя ОСОБА_1