ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/3791/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/849/25 Доповідач: ОСОБА_2
№11-кп/818/850/25
Категорія: ч.2 ст. 389 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційні скарги виконувача обов`язків керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 24 грудня 2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000127 від 18.09.2024 та на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 26 грудня 2024 року, якою уточнено вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 24 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 24 грудня 2024 року ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Плетнівка Вовчанського району Харківської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого 13.11.2023 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за статтею 128 КК України до громадських робіт на строк 150 годин, визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 2 статті 389 КК України, та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 26 грудня 2024 року уточнено вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 24.12.2024 та ухвалено вказати в резолютивній частині вироку: «Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 2 статті 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації». Згідно вироку, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2023 ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ст. 128 КК України, та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт. 15 січня 2024 року до Ізюмського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11. 2023 та на підставі п. 2 глави 1 розділу IV «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5 цього ж дня ОСОБА_7 поставлено на облік із заведенням особової справи. Відповідно до вимог статті 37 КВК України та гл.1, гл.3 розділу VII «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі», працівниками Ізюмського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 16 серпня 2024 року ОСОБА_7 під підпис роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, наслідки їх невиконання згідно із статтею 40 КВК України. 16 серпня 2024 року ОСОБА_7 отримав направлення № 24/1/2549-24 до підприємства комунальної власності територіальної громади Донецької селищної ради Підприємства житлово-комунального господарства «Донецьке», яке розташоване в смт. Донець Ізюмського району Харківської області вул. Весняна, буд. 44, для відбування покарання, згідно якого ОСОБА_7 повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт до Пришибського старостинського округу Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. При шиб, вул. Данилевського, 70А, з 19 серпня 2024 року. 19 серпня 2024 року з Пришибського старостинського округу Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області було надіслано підтвердження до Ізюмського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про те, що ОСОБА_7 приступив до виконання громадських робіт 19.08.2024. Однак, засуджений ОСОБА_7 не з`явився без поважних причин на відпрацювання громадських робіт 28 серпня 2014 року, 03 вересня 2024 року, 04 вересня 2024 року, 05 вересня 2024 року, 06 вересня 2024 року, 09 вересня 2024 року, 10 вересня 2024 року, 11 вересня 2024 року, 12 вересня 2024 року, 13 вересня 2024 року, в зв`язку з чим останньому 16 вересня 2024 року винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності згідно частиною 2 статті 389 КК України. Отже, ОСОБА_7 , будучи належним чином ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання, попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, порушуючи статті 36, 37, 40 КВК України, маючи на меті ухилитися від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, не з`явивя без поважних причин до Пришибського старостинського округу Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області протягом десяти робочих днів 28 серпня, 03 вересня, 04 вересня, 05 вересня, 06 вересня, 09 вересня, 10 вересня, 11 вересня, 12. Вересня, 13 вересня 2024 року, чим ухилився від відбуття призначеного судом покарання у виді громадських робіт, не відпрацювавши 40 годин громадських робіт. Не погоджуючись із вироком суду в частині призначеного покарання та з ухвалою суду, якою було уточнено вирок, виконувач обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури подав апеляційні скарги, в яких просить вирок суду скасувати та призначити ОСОБА_7 за частиною 2 статті 389 КК України покарання у виді 1 року пробаційного нагляду. Відповідно до частини 2 статті 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також прокурор просить скасувати ухвалу суду від 26.12.2024, якою уточнено вирок в частині призначеного покарання. Апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що ухвалою від 26.12.2024 судом першої інстанції самостійно змінено вирок без належних процесуальних підстав. Вказаною ухвалою фактично встановлено обсяг обов`язків покарання обвинуваченому, відповідно погіршено його процесуальне становище. Крім того, ухвала, в порушення статті 539 КПК України постановлена без виклику сторін. Щодо підстав для скасування вироку суду в частині призначеного покарання, прокурор зазначає, що судом не було застосовано положень частини 2 статті 59-1 КК України. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити, думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок та ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги прокурора підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи в апеляційній скарзі прокурора не заперечуються, у зв`язку із чим, колегія суддів на підставі частини 1 статті 404 КПК України, їх не перевіряє. Перевіряючи вирок щодо правильності призначення покарання, судом апеляційної інстанції встановлено неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме: незастосування положень частини 2 статті 59-1 КК України. Встановлено, що призначаючи обвинуваченому покарання за частиною 2 статті 389 КК України, суд першої інстанції призначив покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, при цьому, відповідно до вимог частини 2 статті 59-1 КК України помилково не зазначив обов`язків, які покладаються на обвинуваченого та які він зобов`язаний виконувати протягом встановленого строку. Суд першої інстанції, встановивши, що у вироку суду помилково не зазначено обов`язки, які покладаються на обвинуваченого, в порядку пункту 14 частини 1 статті 537 КПК України, уточнив вирок та доповнив резолютивну частину вироку посиланням на обов`язки, що передбачені частиною 2 статті 59-1 КК України, шляхом постановлення окремої ухвали. Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку визначений статтею 539 КПК України, відповідно до якої питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. У даному випадку учасниками, які зазначені в частині 1 статті 539 КПК України, питання про уточнення вироку не порушувалося. Суд першої інстанції з власної ініціативи постановив ухвалу в порядку статті 537 КПК України, фактично змінивши при цьому вирок суду. Відповідно до вимог статті 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, тощо, які в даному випадку судом першої інстанції не викликалися та не повідомлялися. З наведеного вбачається, що судом першої інстанції без належних процесуальних підстав, ще до початку виконання вироку, відповідно до статті 49-2 КВК України, без повідомлення учасників судового розгляду, постановлено ухвалу про уточнення вироку в порядку статті 537 КПК України, чим допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які призвели до порушення гарантії правової визначеності, «незмінності судового рішення», що відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 409 , пункту 1 частини 1 статті 413, пункту 2 частини 1 статті 420 КПК України є підставою для скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвали про уточнення вироку в порядку статті 537 КПК України та задоволення апеляційних скарг прокурора. Призначаючи обвинуваченому покарання, суд апеляційної інстанції враховує апеляційні доводи прокурора, та те, що кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 389 КК України відноситься до кримінальних проступків, ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, проживає в с. Явірське Ізюмського району без реєстрації, під час відбування громадських робіт зарекомендував себе із задовільної сторони, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, в органах пробації на обліку перебував з 15.01.2024 року. За відомостями ІНФОРМАЦІЯ_2 на військовому обліку не перебуває, за мобілізацією та за контрактом на військову службу не призивався.

Згідно довідки Ізюмського відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 31.10.2024, засуджений ОСОБА_7 повністю відпрацював встановлену кількість громадських робіт та був знятий з обліку.

Відповідно до статті 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є визнання ним своєї провини. Обставин, що обтяжують покарання згідно зі статтею 67 КК України, судом не встановлено. Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. З урахуванням наведеного, обвинуваченому слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік із покладенням обов`язків, передбачених частиною 2 статті 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 407, 409, 412, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги прокурора задовольнити. Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 26 грудня 2024 року, ухвалену в порядку статті 537 КПК України - скасувати.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 24 грудня 2024 року в частині призначення покарання скасувати та в цій частині ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 за частиною 2 статті 389 КК України покарання у виді 1 року пробаційного нагляду. Відповідно до частини 2 статті 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 24 грудня 2024 року - залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: