Справа № 404/604/25
Номер провадження 1-кс/404/2669/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000248, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чкаловськ Респубілка Таджикистан, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

1.Суть клопотання.

Прокурор Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста тисяч) грн., строком на 60 діб.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що в провадженні відділення поліції №2 (м.Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000248 від 25.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи директором МП «Армікс» у формі ТОВ, , використовуючи свої адміністративно-господарські функції, шляхом залучення до виконання робіт з видобутку корисних копалин водія екскаватора, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 та за допомогою спеціальної техніки (екскаватора), в порушення вимог ст. ст, 19, 24, 56 Кодексу України про надра, ст. ст. 19, 24 Гірничого закону України, в період часу з 01.06.2024 по 01.09.2024 вчинив дії, безпосередньо спрямовані на незаконний видобуток корисних копалин, а саме: супіску та піску, які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 №827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» входить до переліку корисних копалин місцевого значення, що завдало збитків державі на загальну суму 29 085 916 гривень 22 копійки, що у сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та відповідно до примітки ст.240 Кримінального кодексу України являється великим розміром.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані органом досудового розслідування, за ч.3 ст.240 КК України.

Під час досудового розслідування 31.07.2025 в порядку ст.278 КПК України вручене ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення УСБУ в Кіровоградській області; протоколами проведених слідчих дій; протоколами допиту свідків; висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи та іншими фактичними даними, отриманими в передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України спосіб, які викривають ОСОБА_4 у незаконному видобуванні корисних копалин місцевого значення у великому розмірі, вчинене службовою особою з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, - можливість переховуватися від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні.

ІІ. Позиції сторін.

Прокурор підтримала клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на свою невинуватість.

Щодо себе вказав, що одружений, має доньку, якій виповнилось 21 рік та неповнолітню дитину, на утриманні матір похилого віку з другою групою інвалідності (зареєстрована по АДРЕСА_3 ), яка наразі проходить лікування в м. Києві; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає по АДРЕСА_2 , вказані об`єкти нерухомості належать йому на праві власності. Працює директором МП «Армікс» у формі ТОВ.

Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, заробітна плата за останні чотири /п`ять місяців складає 40 000-50 000 грн, заощаджень та накопичень не має. Одружений, дружина працює головним спеціалістом, розмір її заробітної плати орієнтовно складає 12000-15000 грн на місяць.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вважає підозру необгрунтованою та надуманою, не підтвердженою жодними доказами, ризики не обґрунтованими. Зазначив, що кримінальне провадження зареєстровано в 2024 році, проведено безліч обшуків та вилучено велику кількість як речей, так і документів, відповідно немає що знищувати. За час проведення розслідування жодного разу підозрюваний не ухилявся від органів досудового розслідування. У справі відсутні свідки, на яких можна здійснювати вплив. ОСОБА_4 не є антисоціальним елементом та має міцні соціальні зв`язки. Запропонований прокурором розмір застави є непомірним для його підзахисного, з огляду на його матеріальний стан, необхідність забезпечення лікування хворої матері. В судовому засіданні надав для огляду довідку медико-соціальної експертної комісії № 398712.

ІІІ. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді.

У провадженні відділення поліції №2 (м.Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000248 від 25.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

31.07.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України.

Відповідно до повідомленої підозри ОСОБА_4 , будучи директором МП «Армікс» у формі ТОВ, , використовуючи свої адміністративно-господарські функції, шляхом залучення до виконання робіт з видобутку корисних копалин водія екскаватора, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 та за допомогою спеціальної техніки (екскаватора), в порушення вимог ст. ст, 19, 24, 56 Кодексу України про надра, ст. ст. 19, 24 Гірничого закону України, в період часу з 01.06.2024 по 01.09.2024 вчинив дії, безпосередньо спрямовані на незаконний видобуток корисних копалин, а саме: супіску та піску, які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 №827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» входить до переліку корисних копалин місцевого значення, що завдало збитків державі на загальну суму 29 085 916 гривень 22 копійки, що у сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та відповідно до примітки ст.240 Кримінального кодексу України являється великим розміром.

Досудовим розслідуванням встановлено, що МП «Армікс» у формі ТОВ , здійснює видобування піщано-глинястих порід Коноплянського родовища, розташованого 0,6 км на південній захід від с. Коноплянка Кропивницького (Кіровоградського) району Кіровоградської області, які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин місцевого значення.

Відповідно до статуту МП «Армікс» у формі ТОВ, затвердженого протоколом №1 Загальних зборів учасників від 02 липня 2018 року, виконавчим органом товариства є директор, що призначається Зборами.

Вищезазначеним статутом товариства визначено, що Директор підприємства: затверджує поточні плани діяльності підприємства і заходів, що є необхідними для вирішення його завдань; затверджує щорічний кошторис, штатний розклад і посадові оклади співробітників апарату, встановлює показники, розмір та строки їх виконання; затверджує ціни на продукцію і тарифи на послуги; затверджує нормативні акти, що визначають відносини між підрозділами і філіями підприємства; приймає на роботу і звільняє з роботи співробітників Підприємства, застосовує до них заходи заохочення і накладає стягнення; подає на затвердження засновнику річний звіт та баланс Підприємства; забезпечує виконання рішень Засновника; приймає рішення щодо інших питань поточної діяльності Підприємства: розпоряджається майном Підприємства в межах, що визначені засновником; без доручення діє від імені Підприємства, репрезентує його у всіх установах, підприємствах і організаціях; укладає будь - які угоди та інші юридичні акти, видає доручення, відкриває в банках розрахункові та інші рахунки.

Рішенням засновника Малого підприємства «Армікс» у формі ТОВ від 19.09.2019 року № 1 директором підприємства призначено ОСОБА_4 . До виконання обов`язків директора приступити з 10.10.2019.

Відповідно до п. 3.2. Статуту МП «Армікс» у формі ТОВ предметом діяльності підприємства є, в тому числі: добування піску та гравію; розвідка, видобування, обробка, реалізація (торгівля) корисних копалин, сировини, тощо.

Пунктом 3.4 Статуту визначено, що займатися видами діяльності, що підлягають ліцензуванню, товариство може після одержання відповідного дозволу, ліцензії.

Однак, ОСОБА_4 , займаючи посаду директора МП «Армікс» у формі ТОВ, являючись службовою особою, використовуючи своє службове становище організував та здійснив незаконне видобування корисних копалин місцевого значення за межами дії спеціального дозволу на користування надрами № 4062 від 18.10.2006 в межах земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:8020, яка розташована в с. Первозванівка, Кропивницького району Кіровоградської області.

Так, ОСОБА_4 , займаючи посаду директора МП «Армікс» у формі ТОВ являючись службовою особою, використовуючи своє службове становище, достовірно знаючи, що основним видом діяльності підприємства є видобуток корисних копалин, який здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами №4062 від 18.10.2006, виданого Державною службою геології та надр України, межі якого визначені кутовими точками, географічні координати яких зазначені у спеціальному дозволі на користування надрами № 4062 від 18.10.2006, не повідомляючи органи гірничого нагляду та не розробляючи плану гірничих робіт, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.06.2024 (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) вирішив здійснити незаконний видобуток корисних копалин місцевого значення на території Коноплянського родовища, розташованого 0,6 км на південній захід від с. Коноплянка Кропивницького (Кіровоградського) району Кіровоградської області в межах земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:8020.

Реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на незаконний видобуток корисних копалин місцевого значення, з метою подальшої реалізації цих корисних копалин, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.ст.19, 24, 56 Кодексу України про надра, ст. ст. 19, 24 Гірничого закону України, використовуючи свої адміністративно-господарські функції директора підприємства, на підставі договору про надання послуг №03/06/2024 від 03.06.2024 орендував спеціалізовану техніку (екскаватор) та залучив до виконання робіт з видобутку корисних копалин водія екскаватора, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 , достовірно знаючи що здійснювати видобуток корисних копалин може лише в межах дії спеціального дозволу на користування надрами №4062 від 18.10.2006, організував та здійснив, в період з 01.06.2024 по 01.09.2024 (більш точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено), незаконний видобуток корисних копалин місцевого значення (за межами дії спеціального дозволу на користування надрами №4062 від 18.10.2006), на території Коноплянського родовища, розташованого 0,6 км на південній захід від с. Коноплянка Кропивницького (Кіровоградського) району Кіровоградської області в межах земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:8020, за результатами чого незаконно видобуто супіску в об`ємі 13059,7 т. та піску в об`ємі 9875,28 м3.

Відповідно до макроскопічного дослідження пісків та супісків, проведеного Центральною лабораторією ДП «Українська геологічна компанія» від 12.06.2025 №96, відносно незаконно видобутого та виявленого і вилучених під час проведення 18.03.2025 огляду місця події, даний матеріал слід розглядати як корисну копалину місцевого значення.

Згідно висновку судової інженерно-екологічної експертизи № 643/25-27 від 24.07.2025 розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного видобутку корисних копалин місцевого значення супіску загальною масою 13059,7 т поза межами ділянки надр Коноплянського родовища піщано-глинястих порід, за адресою с. Первозванівка, межі якого визначені спеціальним дозволом на користування надрами №4062 від 18.10.2006, наданого МП «Армікс» у формі ТОВ, , в період з 01.06.2024 по 01.09.2024, становить 20 915 109 гривень 55 копійок, та розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного видобутку корисних копалин місцевого значення піску в об`ємі 9875,28 м3 поза межами ділянки надр Коноплянського родовища піщано-глинястих порід, за адресою с. Первозванівка, межі якого визначені спеціальним дозволом на користування надрами №4062 від 18.10.2006, наданого МП «Армікс» у формі ТОВ, , в період з 01.06.2024 по 01.09.2024, становить 8 170 806 гривень 67 копійок.

Перевіряючи обгрунтованість підозри слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в матеріалах клопотання, а саме: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення УСБУ в Кіровоградській області; протоколи огляду місця події від 18.03.2025, 10.06.2025; протокол огляду предмету від 18.03.2025; макроскопічний опис піщано-глинистої породи № 96 від 12.06.2025; звіт з проектно-вишукувальних робіт на території земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:8020; протоколів допиту свідків від 26.02.2025; 09.04.2025, 17.06.2024; договору № 03/06/24 про надання послуг від 03.04.2024, актів здачі приймання робіт (надання послуг) № 522 від 21.06.2024, № 551 від 20.06.2024№ 674 від 31.07.2024; висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи № 643/25-27 від 24.07.2025; іншими матеріалами кримінального провадження; слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 240 КК України.

Дослідивши докази, надані прокурором в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 240 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Щодо позиції сторони захисту про необґрунтованість підозри, слідчий суддя зазначає, що питання кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення, встановлення складу кримінального правопорушення, вирішується судом у нарадчій кімнаті при ухваленні вироку після допиту всіх учасників процесу, дослідження доказів та вчинення всіх інших дій, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного розгляду справи.

Підозра це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства».

Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

Слідчий суддя бере до уваги те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2, 3 ч.1 ст.177 КПК України,- можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконно впливати на свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224, ч.4 ст.95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків, експерта існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Тобто ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, визначеного п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи сторони захисту, що в кримінальному провадженні, відсутні свідки, спростовуються матеріалами, доданими до клопотання, зокрема, протоколами допиту свідків.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), слідчий суддя зазначає таке.

Обґрунтовуючи наявність даного ризику прокурор посилалася на тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, покарання за вчинення якого передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Тяжкість покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), 2005, § 58).

Так, ОСОБА_4 має сталі соціальні зв`язки, зокрема офіційне місце роботи, постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, матір, яка є особою з інвалідністю 2 групи, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування має мінімальний рівень інтенсивності. Органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний своїми свідомими діями ухилявся від органу досудового розслідування.

Наразі відсутні об`єктивні факти і докази про те, що підозрюваний намагався знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом з цим, слідчим суддею враховується, що розслідування кримінального провадження триває, ОСОБА_4 займає керівну посаду, має необхідні зв`язки, тому ризик, визначений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, в майбутньому знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є імовірним.

На даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України;

- пред`явлення підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, ОСОБА_4 може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести;

- станом на день розгляду клопотання підозрюваному виповнився 48 рік;

- майновий стан - за неспростовних доводів підозрюваного має офіційний дохід за останніх чотири/п`ть місяців 40-50 тис. грн, зі слів підозрюваного дружина працює, має дохід 12-15 тис. грн. в місяць, має у власності об`єкти нерухомості за місцем його проживання та реєстрації;

- міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, матір похилого віку, яка є особою з інвалідністю 2 групи та потребує лікування;

- інформації про наявність у підозрюваного тяжких хронічних захворювань, які б перешкоджали застосуванню до нього запобіжного заходу, слідчому судді не надано;

- розмір ймовірно завданої кримінальним правопорушенням шкоди складає 29 085 916,22 грн;

- підозрюваний раніше не судимий, відомостей про застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідуваного злочину та відомостями про ймовірну участь у ньому підозрюваного, слідчий суддя вважає, що такі відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню і необхідність застосування запобіжного заходу.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Застава як запобіжний захід має середній рівень суворості і є адекватним забезпечувальним заходом в цьому кримінальному провадженні, оскільки з урахуванням встановлених в ухвалі ризиків та наведених індивідуальних обставин підозрюваного, такий запобіжний захід буде достатнім та необхідним стримуючим фактором від ймовірної неналежної поведінки та перешкоджання кримінальному провадженню.

Водночас, слідчий суддя вважає, що менш суворий запобіжний захід, ніж застава може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (в тому числі шляхом неналежного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і русі кримінального провадження. Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи особистої поруки для запобігання вказаним ризикам буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого підозрюваного та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків. Крім того, відсутні особи, які б висловили готовність надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у виді застави буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам і при цьому буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного та інших осіб.

Щодо розміру застави та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які необхідно покласти на підозрюваного.

При вирішенні питання про розмір застави, який необхідно визначити підозрюваному, слідчий суддя має враховувати тяжкість злочину, в якому він підозрюється, майновий та сімейний стан, інші дані про особу підозрюваного та ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Як встановлено вище, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, тобто тяжкого кримінального правопорушення, а тому враховуючи положення п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо нього, за загальним правилом, має визначатися у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному видобуванні корисних копалин місцевого значення у великому розмірі, вчинене службовою особою з використанням службового становища, що завдало збитків державі на загальну суму 29 085 916. 22 грн.

У своєму клопотанні прокурор просив визначити розмір застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, обгрунтовуючи його розміром збитків у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України.

З даного приводу, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно ч.4 ст.185 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Крім того, розмір застави має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про звільнення під заставу («Георгієва проти Болгарії» (Georgieva v. Bulgaria), 2008, §§ 15, 30 та 31), також має бути враховано матеріальне становище обвинуваченого («Гафа проти Мальти»(Gafa v. Malta), 2018, § 70; «Христова проти Болгарії» (Hristova v. Bulgaria), 2006, § 111) та його платоспроможність («Тошев проти Болгарії» (Toshev v. Bulgaria), 2006, §§ 69-73). За певних обставин небезпідставним також буде взяття до уваги розмір збитків, що ставиться йому в провину («Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) [ВП], 2010, §§ 81 та 92).

Разом з тим, органом досудового розслідування не з`ясовано майновий та сімейний стан підозрюваного, також інші дані про особу підозрюваного, не надано слідчому судді доказів можливості підозрюваним внесення такого розміру застави.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується). Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя зазначає, що застава фактично є гарантією, що підозрюваний буде сумлінно виконувати визначені кримінальним процесуальним законом обов`язки, а суд має визначити таку суму застави, яка б дисциплінувала і мотивувала останнього на їх виконання. У разі невиконання покладених обов`язків, кошти, внесені у вигляді застави підозрюваному за рішенням суду не повертаються, а спрямовуються у дохід державі. Сприйняття застави як гарантії відшкодування збитків, не відповідає її правовій природі.

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_4 працює в МП «Армікс» у формі ТОВ на посаді директора. За його неспростованих доказів підозрюваний має дохід за останні чотири-п`ять місяців 40-50 тис. грн, дружна отримує заробітну плату орієнтовно 12-15 тис. грн в місяць, заощаджень не має, має у власності об`єкти нерухомості, опікується хворою матір`ю, яка потребує лікування. Стороною обвинувачення необгрунтовано та прокурором в судовому засіданні не доведено обставини можливості підозрюваним внесення такого розміру застави, а також наявність виключних випадків призначення застави у розмірі, який перевищує вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Разом з тим, заперечуючи розмір застави, сторона захисту посилалась на непомірний розмір застави для підозрюваного, однак не надала слідчому судді доказів непомірності чи надмірного тягаря для підозрюваного у разі обрання застави в межах, визначених статтею 182 КК України.

З огляду на встановленні під час розгляду клопотання обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, зокрема, його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя вважає розмір застави непомірним для підозрюваного.

Аналізуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, що регулює застосування інституту застави, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його суспільну небезпеку, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність утриманців, стан здоров`я, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід - застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням у разі внесення застави обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Саме такий розмір застави з покладенням обов`язків у разі її внесення, на думку слідчого судді, не є непомірним з урахуванням всіх обставин справи, тяжкості злочину, що інкримінується підозрюваному, і забезпечить стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку підозрюваного під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, пояснень прокурора, захисника, підозрюваного, практики ЄСПЛ, враховуючи наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в тому числі у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень), та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182. 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

Підозрюваний ОСОБА_4 не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на рахунок отримувача №UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_4 , або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує слідчому, прокурору та слідчому судді.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк з 06.08.2025 по 30.09.2025 включно, такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Кіровоградської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та експертом у кримінальному провадженні, за винятком проведення за їх участі слідчих дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Кропивницької окружної прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1