Справа № 449/344/25
Перемишлянський районний суд Львівської області
УХВАЛА

26.06.2025 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю cекретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих: адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001163, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Перемишлянського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001163, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт, взагалі не містить формулювання обвинувачення. В даному обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також ті обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , а також кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються останній. Вважає, що такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_9 , на думку сторони захисту, за цим процесуальним рішенням, має статус підозрюваного, відповідно судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, вказує на обставини, які не можуть бути усунуті органом обвинувачення в підготовчому судовому засіданні і в подальшому в судовому розгляді, оскільки ОСОБА_9 , в обвинувальному акті підозрюється, а не обвинувачується, а отже обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, в тому числі вимогам ст. 291 КПК України, і такий підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків та оформлення такого у відповідності до вимог КПК.

Крім цього, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті повинно містити конкретне та чітке визначення складу злочину, оскільки лише чітке формулювання обвинувачення може дати можливість зрозуміти стороні захисту на чому грунтуються твердження сторони обвинувачення про наявність в діянні обвинуваченого складу злочину. Інший, формальний виклад обвинувачення, не надає фактично можливості зрозуміти стороні захисту суті обвинувачення, що в свою чергу порушує принцип рівності та змагальності сторін та порушує право особи на захист. Крім цього зазначає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК та містить надмірну натуралізацію, що перешкоджає стороні захисту зрозуміти суть обвинувачення та ОСОБА_9 , підготуватися до належного захисту. В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_9 15 листопада 2024 року, близько 07 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_1 та рухаючись ним по автодорозі сполучення Івано - Франківськ - Львів у напрямку м. Львова, в с. Шпильчина Львівського району Львівської області, грубо порушив вимоги Розділу 1 п.1.5, п.1.10, Розділу 2 п.п. 2.3 б), д), Розділу 12 пункту 12.3, Розділу 13 п.13.1 Правил дорожнього руху України, які за версією органу досудового розслідування виразилися в тому, що він «будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції до попутного автомобіля «Volksvagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався попереду нього, що призвело до попутного зіткнення із вказаним автомобілем ». За вище вказаних обставин, як убачається із обвинувального акту, водій автомобіля марки «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Він не погоджується із такою версією досудового розслідування, оскільки вона є більше припущенням слідчого ніж обґрунтованою версією слідства підтвердженою належними та допустимим доказами. На його переконання обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають законним вимогам, оскільки сформульоване обвинувачення за своїм змістом є неконкретним, в обвинувальному акті наведено недопустиму натуралізацію опису кримінального правопорушення, положення документів а зокрема обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування суперечать одне одному та обвинувальний акт не затверджений прокурором.

Прокурор просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання про повернення обвинувального акту, посилаючись на його необґрунтованість та зазначив, що вказаний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Вважає, що адвокатом ОСОБА_5 у клопотанні формально зазначається про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку із відсутністю самого формулювання чи неконкретизованістю обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_9 , що є порушенням ніби то права на захист останнього, хоча в чому полягає така неконкретизованість захисником не зазначено. Поряд з цим, щодо покликання в клопотанні сторони захисту на недоліки при формулюванні обвинувачення зазначаю, що положеннями ст. 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Водночас, лише суду належить встановити, чи має недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд. Зі змісту обвинувального акта вбачається, що в ньому викладено обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, так як вони були встановлені органом досудового розслідування і прокурором, наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають уявлення стосовно елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Приймаючи рішення за результатами підготовчого судового засідання, суд першої інстанції має виходити також із положень ст.ст. 22, 26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та положень ст. 337 КПК України, яка визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, згідно з ст. 92 КПК України під час судового розгляду покладається на прокурора. Оскільки повернення обвинувального акту є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акту не може бути підставою будь-яка формальна його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити наявність реальних перешкод для призначення судового розгляду, тобто, питання про відповідність викладення матеріалу в обвинувальному акті фактичним обставинам справи, про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду під час підготовчого судового провадження, оскільки на цій стадії судового провадження суд позбавлений можливості дослідити докази, що стосуються прийнятих процесуальних рішень слідчими та прокурором, які можуть бути досліджені лише під час судового розгляду. Окрім цього в обвинувальному акті, врученому ОСОБА_9 , викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Вважає, що стороною обвинувачення у ході досудового розслідування чітко встановлено та у пред`явленому ОСОБА_9 обвинуваченні вказано на конкретні пункти Правил дорожнього руху України, які порушив ОСОБА_9 , на конкретні його дії як водія, які призвели до попутного зіткнення із іншим автомобілем і як наслідок - до тяжких наслідків у вигляді смерті однієї особи та тілесних ушкоджень іншому пасажиру автомобіля. Дії іншого водія ОСОБА_10 ретельно досліджено слідчим у ході досудового розслідування, оцінку таким його діям надано, окрім іншого, у висновках автотехнічних експертиз та за результатами досудового розслідування в цілому. Із матеріалами кримінального провадження сторона захисту ознайомилася в повному обсязі під час виконання вимог ст. 290 КПК України, а тому таке посилання захисника ОСОБА_5 в даній ситуації в першу чергу є некоректним. З приводу доводів сторони захисту щодо можливої «надмірної натуралізації» пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, то такі не можуть братися до уваги, оскільки надмірна натуралізація в тексті означає надмірне використання або неправильне застосування термінів, які походять з природничих наук (наприклад, біології, хімії) для опису явищ або процесів, що не мають прямого відношення до природи. Це може призводити до ускладнення сприйняття тексту, втрати точності та створення хибних асоціацій, проте формулювання обвинувачення викладено загальнодоступною мовою без використання технічних чи інших наукових (складних до сприйняття) термінів із посиланням на конкретні пункти Правил дорожнього руху, яких не дотримався ОСОБА_9 . Також заперечив твердження сторони захисту про незатвердження прокурором обвинувального акта та не скріплення його печаткою, оскільки в обвинувальному акті, надісланому до суду, наявні підпис слідчого, підпис прокурора, який скріплений печаткою Львівської обласної прокуратури, дату та місце його складення та затвердження.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту просили відмовити, вважають його безпідставним.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали, вважає, що підстав для повернення обвинувального акту немає, виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Порядок складання обвинувального акту, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акту передбачено ст.291 КПК України. Інших вимог, яким має відповідати обвинувальний акт, КПК України не встановлено.

Положеннями ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. При цьому обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, що повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору, визначені п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Таким чином, вказаною нормою закону визначено вичерпний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону. В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог. Отже, суд може повернути прокурору обвинувальний акт виключно з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, для чого є необхідність встановлення невідповідності такого акту положенням цієї статті. При цьому повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Даний обвинувальний акт складено 26.02.2025 року у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, а саме згідно з положеннями ст.291 КПК України. В обвинувальному акті відображено всі необхідні відомості, які він має містити, зокрема місце народження обвинуваченого, викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.

Що стосується доводів сторони захисту щодо відсутності чіткого формулювання обвинувачення, то слід зазначити, що формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладаються в обвинувальному акті в такому виді, як це вважає за правильне прокурор. Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації правопорушення, не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин. Не підлягають розгляду в підготовчому судовому засіданні й питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення. На цій стадії суд лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи суть обвинувачення, а тому не вправі пропонувати прокурору зазначати в обвинувальному акті інші обставини чи події або викладати їх в інший спосіб.

З огляду на наведені положення КПК України, суд вважає, що позиція обвинуваченого та захисника про те, що обвинувальний акт не конкретизовано, він дублює повідомлення про підозру, обвинувальний акт не містить повного висвітлення усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, не може бути визнано підставами, визначеними КПК України, для висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону та необхідність у зв`язку з цим повернення його прокурору, оскільки, доведеність вини у вчиненні кримінального правопорушення встановлюється під час розгляду справи по суті.

Таким чином, суду не надано жодного доказу, який би свідчив про порушення прокурором вимог ст. 291, 293 КПК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки даний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає.

Керуючись ст.ст.291,314,315,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акта відмовити.

Продовжити розгляд кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001163, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у підготовчому судовому засіданні 04 вересня 2025 року о 11.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1