Справа № 401/2817/25
Провадження № 1-кс/401/878/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2025 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено керівником Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , та просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_9 30 серпня 2025 року близько 12 год. 56 хв., керуючи автомобілем «MERCEDES -BENZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , рухаючись в світлу пору доби по автодорозі Р-10 сполученням Канів Чигирин - Кременчук зі сторони с. Подорожнє Великоандрусівської об`єднаної територіальної громади в напрямку м. Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України, а саме проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних правил безпеки дорожнього руху.

Продовжуючи рух автомобілем та ігноруючи вимоги п. 12.1 ПДР України ОСОБА_9 позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок свого руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Рухаючись по автодорозі Р-10 сполученням Канів-Чигирин-Кременчук на відстані 1200 метрів від дорожнього знаку 3.25 ПДР України «Обгін заборонено» поблизу міста Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області, здійснюючи рух в світлу пору доби, проявивши неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, ОСОБА_9 не вибрав безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу в даних дорожніх умовах, маючи об`єктивну можливість на заокругленні ділянці дороги вліво, завчасно виявити перешкоду для свого руху, діючи в порушення вимог п.п. 12.1 та 12.3 ПДР України, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості аж до повної зупинки керованого транспортного засобу чи безпечного об`їзду перешкоди, допустив наїзд на малолітніх пішоходів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухалися в попутному напрямку уздовж правого краю проїзної частини.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню, субарахноїдального крововиливу, набряку головного мозку, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення; малолітній ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток черепу з переходом на основу, забою головного мозку, забитої рани потиличної області, закритого перелому грудини, забою легень, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення; малолітній ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою та саден лівого передпліччя, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілим.

30 серпня 2025 року о 16 год. 35 хв. ОСОБА_9 у встановленому законодавством порядку затримано на підставі ст. 208 КПК України.

31 серпня 2025 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання можливості: переховуватися від органів досудового розслідування та в подальшому суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий вказує наступне.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2020 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який в подальшому було продовжено Указом Президента України. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України частина територій нашої держави є тимчасово окупована та відповідно непідконтрольна правоохоронним органам України.

З огляду на те, що підозрюваний не є військовозобов`язаним через наявність серцево-судинних захворювань, слідчий вважає, що вказаний ризик не є уявним, а тому ОСОБА_9 має реальну можливість виїхати за межі території України, що дає підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_9 , є тяжким, його санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років. У випадку засудження ОСОБА_9 за вчинення злочину, який інкримінується йому згідно зі статтями 45, 49 КК України, йому може бути призначене реальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_9 є жителем іншої області, може переховуватися шляхом залишення місця свого проживання, маючи при цьому всі можливості та засоби, в тому числі здійснення виїзду за межі території України у законний спосіб, оскільки не є військовозобов`язаним через наявні захворювання.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий вказує наступне.

ОСОБА_9 може впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні шляхом переконання, умовляння, шантажу чи підкупу, оскільки, перебуваючи на волі, має реальну можливість спілкуватися з потерпілими та свідками по вказаному кримінальному провадженню.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні виникає як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи та перестає існувати тільки після виходу суду до нарадчої кімнати, оскільки відповідно до ст. 229 КПК України судом безпосередньо досліджуються матеріали кримінального провадження, покази свідків, потерпілих у залі судового засідання.

Слідчий вказує, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із перебуванням у місцях несвободи, тобто перебування ОСОБА_9 під домашнім арештом за місцем фактичного місця проживання, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , унеможливить постійний цілодобовий контроль з боку органу досудового розслідування ГУНП в Кіровоградській області, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, за виконанням підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Крім того, більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати з підстав того, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, наслідком якого є заподіяння тяжких тілесних ушкоджень двом малолітнім потерпілим, стан яких на даний час оцінюється як вкрай важкий, тоді як відповідно до ст. 27 Конституції України держава гарантує, що людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, особиста недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя; обов`язок держави - захищати життя людини, в тому числі і засобами кримінально-правової репресії.

Поряд з цим, застосування щодо підозрюваного такого запобіжного заходу як особиста порука неможливо, у зв`язку із не встановленням осіб, які заслуговують на особливу довіру та яким можливо передати на поруки підозрюваного, а застування особистого зобов`язання з вищезазначених підстав не забезпечить дієвого контролю за підозрюваним.

За таких обставин, зазначає слідчий, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного ОСОБА_9 свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

В судовому засіданні слідчий та прокурори підтримали заявлене клопотання, просять його задовольнити.

Предстанивник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 клопотання слідчого підтримав, просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, вважає, що заявлені слідчим ризики не доведені достатніми доказами і грунтуються виключно на припущеннях. При цьому зауважив, що підозрюваний визнає свою провину у скоєнні злочину, буде співпрацювати з органом досудового розслідування та не має намірів ухилення від слідства та суду. Підозрюваний має тісні соціальні зв`язки, працює, є особою з інвалідністю 2 групи, має на утриманні матір 1945 року народження. За таких обставин просить відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний ОСОБА_9 в судовому засіданні визнав свою винуватість у скоєні злочину, за яким йому оголошено підозру, повідомив суду, що не має наміру ухилятись від слідства та суду, а також впливати на потерпілих чи свідків. Просить застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, а саме заставу, запевняє, що готовий фінансово допомагати родинам потерпілих дітей.

Вивчивши клопотання та наявні у справі документи, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши слідчого, прокурорів, представника потерпілого, підозрюваного, його захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні було встановлено, що органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000625 від 30 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

30 серпня 2025 року о 16 год. 35 хв. ОСОБА_9 затримано на підставі ст. 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30 серпня 2025 року.

31 серпня 2025 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець міста Кременчук Полтавської області, громадянин України, з середньою освітою, одружений, працює водієм пасажирських перевезень у фізичної особи підприємця ОСОБА_10 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Стан здоров`я підозрюваного задовільний, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, з 25 вересня 2024 року є особою з інвалідністю 2 групи за загальним захворюванням , інвалідність встановлена до 01 жовтня 2025 року.

Даних про неможливість утримання підозрюваного в установі попереднього ув`язнення матеріали справи не містять.

Кримінальне правопорушення, яке ставиться у провину підозрюваному, є тяжким злочином, за яке кримінальним законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 8 років.

Ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Обґрунтована підозра означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000625 від 30 серпня 2025 року, довідками лікаря анестезіолога, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 30 серпня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 30 серпня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 30 серпня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 30 серпня 2025 року, протоколом допиту підозрюваного від 31 серпня 2025 року. (а.с. 14, 15, 16-27, 28, 32-33, 34-35, 36-37,55-58)

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором повністю обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та доведено, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_9 може переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду; незаконно впливати на потерпілих чи свідків.

Дані висновки слідчим суддею зроблено з наступних підстав.

ОСОБА_9 , будучи особою, яка має відстрочку від мобілізації, має реальну можливість виїхати за межі території України, відповідно, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у його вчиненні, може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому суду; підозрюваний обізнаний про особи потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, адреси їх місця проживання, при цьому, враховуючи що досудове розслідування знаходиться на початковій стадії і дані особи є очевидцями події кримінального правопорушення і даватимуть свідчення щодо дійсних його обставин, має реальну можливість незаконного впливу на даних осіб з метою спотворення їх показань на свою користь. Наведене безперечно свідчить про наявність та реальність ризиків, визначених п.1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою та вказують про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Враховуючи положення, передбачені ст.ст. 176-178, ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про те, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Оскільки ОСОБА_9 оголошено підозру у скоєнні злочину, який не передбачений ч. 4 ст. 183 КПК України, визначення застави в даному випадку є обов`язом слідчого судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_9 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість вчиненого, матеріальне та сімейне становище підозрюваного, а також те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, наслідком якого є заподіяння тяжких тілесних ушкоджень двом малолітнім потерпілим, стан яких на даний час оцінюється як вкрай важкий, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_9 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 182, 183, 193-194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обраховувати з моменту затримання підозрюваного, а саме з 16 год. 35 хв. 30 серпня 2025 року.

Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою до 16 год. 35 хв. 29 жовтня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_9 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 242240 грн 00 к. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, а саме з міста Кременчук Полтавської області , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

- утримуватися від спілкування з малолітніми потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її оголошення.

Слідчий суддя

Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1