У Х В А Л А

Іменем України

15 серпня 2025 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 259 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Корольовському районному суді м. Житомира перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 259 КК України.

Ухвалою суду від 13 березня 2025 року кримінальне провадження №0000070 від 06.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України (справа № 296/1398/25 1-кп/296/400/25) було об`єднано з кримінальним провадженням №0002222 від 18.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України (справа № 295/19462/24 1-кп/296/387/25) в одне провадження. Об`єднаному кримінальному провадженню було присвоєно № 295/19462/24 1-кп/296/387/25 та призначено його до судового розгляду.

15.08.2025 року з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами було продовжено, але не завершено.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25 червня 2025 року обвинуваченій ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 23 серпня 2025 року (включно).

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки з метою запобігання наявних ризиків неможливо застосувати до останньої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Наразі ризики, які враховувались судом при обранні та продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати.

Захисник обвинуваченої звернувся до суду з клопотанням про зміну відносно обвинуваченої міри запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки обвинувачена має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки та її винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень ще не доведена.

ОСОБА_4 просить суд змінити їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме: на цілодобовий домашній арешт за адресою постійного проживання: АДРЕСА_1 . Вважає, що у прокурора немає жодних доказів щодо наявності ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Під час розгляду клопотання просила врахувати стан здоров`я та хронічні захворювання, наявність соціальних зв`язків, постійного місця проживання, репутацію, характеристику.

Суд, розглянувши вказані вище клопотання та заслухавши думки учасників процесу, доходить наступного.

Положенням статті 178 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 на даний час обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років; заміжня; дітей на утриманні не має; раніше судима за вчинення аналогічних злочинів, а саме - 22.09.2023 засуджена вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 259 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у повторному вчиненні тяжких злочинів під час іспитового строку.

Судом враховується, що на даний час ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочинів проти громадської безпеки, під час дії в Україні воєнного стану, що має своїм наслідком деморалізацію суспільства та залучення спеціальних служб.

Твердження обвинуваченої про відсутність ризиків, на які посилається прокурор, не свідчить про те, що самі ризики перестали існувати або зменшились. Крім того, прокурором обґрунтовано зазначено, що існують певні ризики негативної поведінки обвинуваченої та можливість вчинення нею іншого кримінального правопорушення. При цьому, реальне існування вказаних ризиків не потребує доказуванню, а прокурор повинен зазначити про їх наявність.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання.

Беручи до уваги викладене вище, суд доходить висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченій міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, а клопотання захисника та самої обвинуваченої про зміну міри запобіжного заходу слід залишити без задоволення з мотивів, що викладені вище.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 ч.3, 369, 392, 395 ч.2 п.2 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника та самої обвинуваченої про зміну міри запобіжного заходу стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити попередню - у виді тримання під вартою, продовживши термін тримання на 60 діб, до 13 жовтня 2025 року (включно).

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_1