Справа № 339/141/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000411 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, працюючого столяром Прикарпатського фахового коледжу лісового господарства та туризму, раніше несудимого, що являється особою з інвалідністю 3 групи, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

Постановою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 17.09.2024 року у справі № 339/274/24, яка набрала законної сили 06.11.2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строком на один рік.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим з даною постановою, а саме про те, що вказаним судовим рішенням його позбавлено права керування транспортними засобами, оскільки безпосередньо брав участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, у подальшому оскаржував вказане рішення та після вступу рішення в законну силу сплатив призначений судовим рішенням штраф, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортними засобами при наступних обставинах.

Так, 29.11.2024 року ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вищезазначеної постанови суду, якою його позбавлено права керування транспортними засобами, з метою її невиконання, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, керуючи транспортним засобом Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , рухався автомобільною дорогою Н-10 Стрий - Івано-Франківськ Чернівці Мамалига у м. Болехів по площі Івана Франка до автостоянки АТБ-маркет та о 22:40 год. був зупинений поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області за порушення п. 2.3в ПДР України, оскільки керуючи транспортним засобом не користувався ременем безпеки, а також керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

21.01.2025 року постановою Болехівського міського суду Івано-Франківської області у справі № 339/482/24, яка набрала законної сили 31.01.2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Надалі, ОСОБА_4 , не припиняючи свої протиправні дії, діючи умисно, достовірно знаючи, що він є особою, яка позбавлена судовим рішенням права керування транспортними засобами, підриваючи авторитет органів правосуддя України, продовжив керувати транспортними засобами за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 13.02.2025року приблизно о 14:30 год. керував автомобілем Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , а саме рухався автомобільною дорогою Н-10 Стрий - Івано-Франківськ Чернівці Мамалига у м. Болехів від площі Івана Франка до площі Малий ринок, де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Під час досудового розслідування 15 квітня 2025 року між прокурором Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з умовами якої, враховуючи, що обвинувачений на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше несудимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, являється особою з інвалідністю, сторони погодили покарання у межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік зі застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду, призначивши обвинуваченому визначену сторонами міру покарання.

Обвинувачений та захисник також підтримали позицію прокурора, наполягаючи на затвердженні судом укладеної угоди. Обвинувачений не оспорював вірності кваліфікації своїх дій, визнав вину у вчиненому, підтвердив добровільність своїх дій під час укладення угоди.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснивши їм наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, чи цілком він розуміє права і обставини, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону, переконавшись, що укладення сторонами даної угоди є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості, відповідає суспільним інтересам, суд вважає, що укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості необхідно затвердити з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, є нетяжким злочином.

Дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо змісту угоди про визнання винуватості. Під час судового засідання встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним. Обставин, які би перешкоджали затвердженню угоди, не встановлено.

Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано згідно з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, особу ОСОБА_4 , який на диспансерному обліку в психоневрологічних та наркологічних закладах не перебуває, в минулому несудимий, має зареєстроване місце проживання, неодружений, являється особою з інвалідністю 3 групи, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 15.04.2025 року між прокурором та обвинуваченим, і призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік та з покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення останнім нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі відсутні.

Арешт на майно не накладався. Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 квітня 2025 року між прокурором Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати, запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Копію вироку вручити підозрюваному та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Болехівський міський суд Івано-Франківської області, лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1