Провадження № 1-кп/127/680/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 04.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000514 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, працюючого водієм у АТП «Таксопарк», одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей 2011 та 2013 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 31 березня 2024 року близько 12:42 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Немирівське шосе у м. Вінниці, зі сторони вулиці Покровської, після виконання маневру правого повороту на вулицю Гетьмана Мазепи, рухаючись на стрілку зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, здійснив зупинку перед регульованим пішохідним переходом. Після чого, перед початком руху ОСОБА_4 не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину по розмітці регульованого пішохідного переходу, справа-наліво по ходу його руху, на зелений сигнал світлофора для пішоходів, не надав переваги у русі останній, внаслідок чого, з необережності, допустив наїзд на ОСОБА_6 .

Після вчинення ДТП водій ОСОБА_4 не зупинив керований транспортний засіб на місці події, не встановив знак аварійної зупинки, не записав дані очевидців, не викликав карету швидкої медичної допомоги, та не повідомив про подію орган поліції, натомість на автомобілі самовільно залишив місце пригоди.

Внаслідок даної події ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, отримала тілесні ушкодження у вигляді: «внутрішньосуглобовий перелом 1 плюсневої кістки, крайовий перелом медіальної клиновидної кістки, забій, садно, підшкірна гематома лівої стопи», які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки спричинили тривалий (21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи, - «В заданій дорожній ситуації можливість попередження наїзду на пішохода у водія автомобіля «Renault Kangoo» д/з НОМЕР_1 , з технічної точки зору, забезпечувалась виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру. В діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, яка, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».

За вищевикладених обставин водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. п. 4.16 (а), 8.7.3 (е) ч. 3, 10.1, 2.10 (а, б, в, г, д, е ) Правил дорожнього руху України, де зазначено :

п. 4.16 (а) «Пішохід має право: a) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;

8.7.3 (е) ч. 3 «Сигнали світлофора мають такі значення: е) стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух»;

п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 2.10 «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: a) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги…; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди».

Порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає. Проте про обставини вчинення правопорушення повідомив, що 31.03.2024 року він повертався з роботи додому на автомобілі. Рухаючись по вул. Немирівське шосе, він повернув праворуч на вул. Гетьмана Мазепи та зупинився, щоб пропустити автомобіль. При цьому ОСОБА_4 зупинився в межах пішохідного переходу, так передня частина автомобіля проїхала пішохідний перехід, а задня залишалась на пішохідному переході. Після того як зустрічний транспортний засіб проїхав, він переконався у безпечності маневру та розпочав рух. Водночас потерпіла переходила пішохідний перехід перед автомобілем, опинившись у «сліпій зоні» за передньою стійкою, через що ОСОБА_4 її не побачив. Внаслідок цього він здійснив наїзд на потерпілу, а саме наїхав їй на ногу. Одразу після інциденту ОСОБА_4 зупинився та вибіг з автомобіля. Потерпіла, зі свого боку, відмовилася викликати поліцію та швидку медичну допомогу, зазначивши, що з нею все гаразд. Після цього ОСОБА_4 запропонував відвезти її додому, що він і зробив, залишивши місце ДТП.

Крім того, обвинувачений повідомив, що мав намір відшкодувати потерпілій завдану шкоду, тому звернувся до слідчого з проханням надати її номер телефону. Слідчий надав йому номер телефону чоловіка потерпілої. У подальшому вони зустрілися, проте чоловік хотів 60 000 гривень як компенсацію, на що ОСОБА_4 не погодився та запропонував 40 000 гривень. Чоловік потерпілої відмовився від цієї суми.

Крім того, ОСОБА_4 вказав, що цивільний позов в частині моральної шкоди, він не визнає, оскільки вважав дану суму завищеною.

Потерпілій нічого не відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомила, що 31.03.2024 року вона вийшла з маршрутного таксі на перехресті вул. Чехова та мала намір перейти дорогу пішохідним переходом. Коли загорівся зелений сигнал світлофора, вона розпочала перехід. На пішохідному переході стояв автомобіль, який частина пішоходів обходила позаду, а ОСОБА_6 вирішила пройти спереду. У цей момент водій почав рух і наїхав їй на ногу. Вона встигла пройти приблизно один метр від тротуару до моменту зіткнення. Від удару потерпіла впала та пам`ятає лише, що опинилася під автомобілем. До неї підбігла жінка, яка почала стукати по машині, щоб водій зупинився. Далі потерпіла пригадує, що їхала в автомобілі разом із водієм, який здійснив на неї наїзд, і він відвіз її додому. Перебуваючи вдома, вона втратила свідомість, після чого були викликані працівники поліції та швидка медична допомога. Медики доставили її до лікарні, де було діагностовано два переломи ноги.

Цивільний позов ОСОБА_6 підтримала та просила його задовольнити. Вона зазначила, що вже витратила близько 10 000 гривень на лікування, яке триває досі. Загалом потерпіла лікувалась 40 днів. Також потерпіла заявила про завдання їй моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень, оскільки після ДТП її життя зазнало суттєвих змін: вона більше не зможе виконувати свою роботу, змушена була звільнитися, а також зазнала душевних і психологічних страждань, зокрема постійної тривожності, страху та безсоння.

При визначенні міри покарання обвинуваченому вона просила призначити суворе покарання.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 04.04.2024 року в ЄРДР зареєстровано відомості, згідно яких 31 березня 2024 року близько 12:42 год. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Немирівське шосе у м. Вінниці, зі сторони вулиці Покровської, після виконання маневру правого повороту на вулицю Гетьмана Мазепи, рухаючись на стрілку зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, здійснив зупинку перед регульованим пішохідним переходом. Після чого, перед початком руху ОСОБА_4 не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину по розмітці регульованого пішохідного переходу, справа-наліво по ходу його руху, на зелений сигнал світлофора для пішоходів, не надав переваги у русі останній, внаслідок чого, з необережності, допустив наїзд на ОСОБА_6 . Після скоєння наїзду водій ОСОБА_4 самовільне залишив місце події.

З протоколу прийняття заяви від 04.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_6 просить розпочати досудове розслідування по факту дорожньо-транспортної пригоди, а саме наїзд на неї невідомим водієм за кермом автомобіля марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 31.03.2024 року близько 12:40 год. у м. Вінниці на перехресті вул. Немирівське шосе Гетьмана Мазепи, внаслідок якої вона отримала тілесні ушкодження.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 04.04.2024 року та додатків до нього вбачається, що під час досудового розслідування була досліджена ділянка дороги, де 31.03.2024 року відбувся наїзд на пішохода, а саме перехрестя вулиць Г. Мазепи Немирівське шосе. Так, в ході огляді зафіксовано розташування дорожніх знаків, світлофорів, регульованих пішохідних переходів, схему руху транспортних засобів на даній ділянці дороги та розташування іншої інфраструктури.

З протоколу огляду місця події від 06.04.2024 року вбачається, що по вул. Пирогова у м. Вінниці, поряд із будинком №6, за участю ОСОБА_4 було оглянуто автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 та встановлено, що автомобіль не має зовнішніх пошкоджень. Вказаний автомобіль був вилучений.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №243/264 від 09.05.2024 року, на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_6 , даних «Виписки» №5631 від 31.03.2024 року з МКЛ ШМД м. Вінниці, мультидетекторної КТ лівої стопи від 04.04.2024 року (протокол дослідження, диск), рентгенограми лівої стопи в 2-х проекціях №10862 від 31.03.2024 року на її ім`я, експерт прийшов таких підсумків:

У ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження: «Внутрішньо-суглобовий перелом 1 плюсневої кістки. Крайовий перелом медіальної клиновидної кістки. Забій, садно, підшкірна гематома лівої стопи».

Вказані ушкодження у ОСОБА_6 за своїм характером належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, виникли від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи 31.03.2024 року.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 06.04.2024 року автомобіль марки «Renault Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2024 року на вище вказаний речовий доказ накладено арешт.

З висновку експерта № СЕ-19/102-24/6847-ІТ від 26.04.2024 року вбачається наступне:

1. На момент експертного огляду гальмівна система та рульове керування автомобіля Renault Kangoo (номерний знак НОМЕР_1 ) знаходяться у працездатному стані.

У деталях та вузлах рульового керування та гальмівної системи автомобіля Renault Kangoo (номерний знак НОМЕР_2 ), на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено.

2. Оскільки під час експертного огляду у вузлах та агрегатах гальмівної системи та рульового керування автомобіля Renault Kangoo (номерний знак НОМЕР_3 ) несправностей, які б могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено, тому вирішення запитання: «Якщо дані технічні несправності наявні, то чи є вони наслідком конструктивних недоліків системи або порушення правил її експлуатації?» втрачає технічний зміст і не досліджувались.

З висновку експерта № СЕ-19/102-24/9757-ІТ від 24.05.2024 року вбачається наступне:

1. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля Renault-Kangoo (номерний знак НОМЕР_4 ) ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині.

Оцінка дій пішохода в дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, не потребує застосування спеціальних технічних знань, а тому може бути зроблена слідчим або судом самостійно відповідно до вимог розділу 4 «Обов?язки і права пішохода» Правил дорожнього руху.

2. В заданій дорожній ситуації, при вказаних в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних можливість попередження наїзду на пішохода у водія автомобіля Renault-Kangoo ОСОБА_4 з технічної точки зору забезпечувалась виконанням ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру.

3. В заданій дорожній ситуації, при вказаних в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, в діях водія автомобіля Renault-Kangoo ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв?язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- та кінозйомки, відеозапису від 10.04.2024 року, під час досудового розслідування здійснено копіювання відеозапису події ДТП від 31.03.2024, на перехресті вул. Немирівське шосе- вул. Г. Мазепи у м. Вінниці, які скопійовані на DVD-R диск для лазерних систем зчитування марки типу Verbatim, об`ємом 4,7 GB.

В судовому засіданні досліджено додаток до вище вказаного протоколу від 10.04.2024 року, а саме DVD- диск із фрагментом відеозапису, на якому зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди. Так в ході огляду встановлено, що автомобіль білого кольору марки «Renault Kangoo» здійснює маневр правого повороту на вул. Г. Мазепи і робить повну зупинку на розмітці регульованого пішохідного переходу, надаючи перевагу в русі автомобілям, що рухаються на зустріч, і знаходиться в нерухомому стані 15 секунд. При цьому на правому тротуарі знаходиться група пішоходів. Коли для пішоходів загорається зелений (дозволяючий) сигнал світлофора, вони розпочинають рух та перетинають поїзну частину, по розмітці пішохідного переходу. В цей час автомобіль «Renault Kangoo» розпочинає рух і здійснює наїзд передньою правою частиною, на жінку пішохода яка перетинала проїзну частину по розмітці пішохідного переходу попереду автомобіля. Внаслідок наїзду жінка-пішохід падає на проїзну частину. Після наїзду вище вказаний автомобіль зупиняється і водій автомобіля виходить на проїзну частину до потерпілої, після чого допомагає їй підвестись, і садить до автомобіля. Далі водій сідає за кермо і покидає місце ДТП.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 10.04.2024 року вище вказаний DVD-R диск був також досліджений в ході досудового розслідування.

З постанови про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 10.04.2024 року вбачається, що DVD-R диск сірого кольору марки «Verbatim», на якому зафіксована подія ДТП від 31.03.2024 на перехресті вул. Немирівське шосе Гетьмана Мазепи, у м. Вінниці визнано речовим доказом.

В судовому засіданні було досліджено схему розміщення технічних засобів регулювання дорожнього руху, а також циклограму і режим роботи по фазах світлофорного об`єкта «вул. Немирівське шосе- вул. Гетьмана- Мазепи», що регулює дорожній рух на перехресті вул. Немирівське шосе вул. Гетьмана Мазепи станом на 12:40 год. 31.03.2024 року.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.06.2024 року вбачається, що серед пред`явлених фотознімків потерпіла ОСОБА_6 впізнала зображеного на фото №2 ОСОБА_4 , який скоїв на неї наїзд 31.03.2024 року.

Згідно посвідчення водія серії НОМЕР_5 водій ОСОБА_4 має право керування транспортними засобами категорії А1, А, В1, В, С1, С, D1, D.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 транспортний засіб «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_4 .

Згідно полісу №ЕР.217997910 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_7 на момент вчинення ДТП, 31.03.2024 року, застрахована.

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) №5631 від 31.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_6 звернулась до МКЛШМД, внаслідок чого їй поставлено діагноз забій пальця(ів) стопи без ушкодження нігтьової пластини, вид травми - ДТП, обставини травми автомобіль наїхав на ногу.

Аналіз вказаних доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною.

Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказу справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні зазначив, що дійсно 31.03.2024 року, керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo», після виконання маневру правого повороту на вул. Гетьмана Мазепи здійснив зупинку на регульованому пішохідному переходу. Після чого, перед початком руху ОСОБА_4 не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину по розмітці регульованого пішохідного переходу, справа-наліво по ходу його руху, на зелений сигнал світлофора для пішоходів, не надав переваги у русі останній, внаслідок чого, з необережності, допустив наїзд на ОСОБА_6 . ОСОБА_4 зазначив, що потерпіла перебувала в «сліпій зоні перед автомобілем», хоча в той же час добровільно повідомив суду всі обставини вчинення кримінального правопорушення, місце, час дорожньо-транспортної пригоди за його участю та такі показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілої, яка вказала на аналогічний розвиток подій, та письмовими доказами у справі, якими підтверджено всі обставини ДТП (місце, час, дорожню обстановку, пошкодження транспортного засобу) та наслідки для потерпілої у виді заподіяння їй тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що підтверджується висновком експерта.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху

Вказана норма чітко регулює порядок дій водія, що має намір розпочати свій рух.

З показань обвинуваченого вбачається, що він діяв всупереч п. 10.1 ПДР, оскільки він, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для пішохода, внаслідок чого здійснив на неї наїзд.

Висновком експерта беззаперечно встановлено, що саме вказане порушення ПДР ОСОБА_4 стало причиною дорожньо-транспортної події, оскільки експерт зазначив, що в діях водія автомобіля «Renault Kangoo» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

При цьому експерт зазначив, що в ситуації, яка склалася водій автомобіля «Renault Kangoo» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити ДТП.

Таким чином доказами у справі підтверджено, що порушення обвинуваченим під час керування транспортним засобом п. 10.1 Правил дорожнього руху призвело до дорожньо-транспортної події наслідком якої стало заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи.

Отже, показання ОСОБА_4 , потерпілої та подані суду письмові докази є належним та допустимим доказами у справі, які є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» №29/4159 від 20.05.2024 року ОСОБА_4 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою у даний заклад не звертався.

Згідно довідки КНП ЦТЗ «СОЦІОТЕРАПІЯ» ВОР №1830 від 14.05.2024 року ОСОБА_4 під диспансерним спостереженням в даному закладі не перебуває, за медичною допомогою не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував.

Згідно вимоги про судимість від 14.05.2024 року та копії вироку, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.

З копії свідоцтв про народження вбачається, що ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітніх дітей 2011 та 2013 року народження.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив необережне нетяжке кримінальне правопорушення, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено, оскільки показання обвинуваченого, надані в судовому засіданні, не свідчать про щире каяття обвинуваченого та усвідомлення ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням конкретних обставин справи, вчинення необережного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який не лише вчинив порушення Правил дорожнього руху, яке потягло дорожньо-транспортну подію, а й потім в порушення Правил покинув місце події, з урахуванням думки потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому найсуворіше покарання, зазначила, що обвинувачений їй шкоди не відшкодував, вибачення не просив, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі з призначенням обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В той же час, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, вчинив необережне кримінальне правопорушення, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушення з ПрАТ СК «ПЗУ Україна», а саме матеріальної шкоди в сумі 10000,00 гривень і відшкодування моральної шкоди в сумі 200000,00 грн. з обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

З цивільного позову потерпілої вбачається, що нею заявлено вимогу до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в сумі 10000,00 гривень, яка являється витратами на лікування.

Як було зазначено ОСОБА_4 у судовому засіданні, він добровільно відшкодував потерпілій 10000,00 грн. завданої матеріальної шкоди. Однак як було повідомлено самою потерпілою, вказаних грошових коштів вона не отримувала, добровільного відшкодування шкоди не було. Також суд зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про те, що обвинуваченим ОСОБА_4 було добровільно відшкодовано потерпілій 10000,00 грн. завданої шкоди.

Згідно вимог п. 1 ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

Пунктом 1 статті 21 вище вказаного Закону передбачено, що страхова (регламентна) виплата у зв`язку з лікуванням потерпілої фізичної особи здійснюється страховиком, а у випадках, передбачених частиною першою і пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, у розмірі витрат, пов`язаних з доправленням, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілої фізичної особи у відповідному закладі охорони здоров`я, включаючи витрати на спеціальний медичний, постійний сторонній догляд та придбання лікарських засобів (лікарських препаратів). Необхідність здійснення таких витрат документально підтверджується відповідним закладом охорони здоров`я, а розмір витрат - розрахунковим документом.

Відповідно до вимог п. 3 статті 21 Закону, мінімальний розмір страхової (регламентної) виплати у зв`язку з лікуванням потерпілої фізичної особи становить 1/30 розміру мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування (тимчасової непрацездатності), але не більше ніж за 120 днів.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2024 року становить 7100 гривень.

Судом встановлено, що в процесі лікування потерпілою ОСОБА_6 понесені витрати на придбання ліків на загальну суму 6072,06 грн., що підтверджено доданими до позову фіскальними чеками.

З медичних висновків про тимчасову непрацездатність ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_6 була тимчасово непрацездатна з 05.04.2024-14.04.2024, 22.04.2024 01.05.2024, 01.05.2024 10.05.2024, 10.05.2024-19.05.2024, 15.04.2024 24.04.2024, 20.05.2024 29.05.2024, 30.05.2024-08.06.2024, 09.06.2024 18.06.2024, 19.06.2024 28.06.2024.

З виписки №5631 від 31.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_6 також була визнана тимчасово непрацездатною з 31.03.2024 02.04.2024 року.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства за кожний день лікування (тимчасової непрацездатності) потерпілій підлягає відшкодування у сумі 236,7 грн.

Вказане зумовлює рішення суду про задоволення цивільного позову потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10000,00 грн. завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених зміну його життєвих стосунках.

Потерпілою на обґрунтування розміру моральної шкоди зазначено, що внаслідок ДТП вона зазнала значних фізичних, душевних та психічних страждань, довгий період часу перебувала на лікуванні, отримала тілесні ушкодження, які спричинили їй фізичний біль та вплинули на фізичний стан її здоров`я. Крім того, вона вимушена звільнитись з роботи, оскільки за станом здоров`я не може продовжувати працювати.

Факт заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень підтверджений висновком судово-медичного експерта. Тілесні ушкодження є доказом фізичного болю, якого зазнала потерпіла та безумовно вплинули на її фізичний стан і на загальний стан здоров`я. Фізичний біль є фізичними стражданнями, що переконує суд у заподіянні моральної шкоди. Вказана подія призвела до змін в житті потерпілої, оскілки вона тривалий час перебувала на лікарняних, що підтверджено документально, внаслідок чого зазнала вимушених змін у своєму житті, втратила можливість працювати та заробляти кошти для існування, на даний час не працює, що переконує суд у тому, що потерпіла ОСОБА_6 в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою зазнала душевних і фізичних страждань, що зумовлює висновок суду про заподіяння потерпілій ОСОБА_6 моральної шкоди.

З сукупності вказаних даних суд вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з обвинуваченого становить 200000,00 гривень.

Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно з актами про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні до висновків експерта становлять 4543,68 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.

При вирішенні питання щодо накладеного ухвалою суду від 10.04.2024 року арешту на майно обвинуваченого, а саме автомобіль марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , суд керується ч. 4 ст. 174 КПК України, згідно із якою, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Суд зазначає, що рішення про залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові судом не приймалось. Цивільний позов потерпілої є задоволеним, що виключає можливість скасування арешту на майно обвинуваченого.

Керуючись ст. 65-67, 286 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді у виді трьох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку, тобто з 10.07.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 4543,68 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволити.

Стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ України» на користь ОСОБА_6 10000,00 гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 200000,00 гривень моральної шкоди.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2024 року на автомобіль марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити без змін до виконання вироку суду в частині цивільного позову ОСОБА_6 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме лазерний DVD-R диск сірого кольору марки «Verbatim», на якому зафіксована подія ДТП від 31.03.2024 року на перехресті вул. Немирівське шосе Гетьмана Мазепи, у м. Вінниці залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: