Справа № 577/5001/25
Провадження № 1-кп/577/459/25
У Х В А Л А

"28" серпня 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000730 від 18 липня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шостка Сумської області, мешканки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, маючу неповну вищу освіту, не заміжньої, працюючої музичним керівником в КО Шосткинський ДНЗ ясла-садок №7 «Горобинка» Шосткинської міської ради Сумської області (з 2023 року у відпустці по догляду за дитиною), маючої на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимої, -

за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту 18.07.2025 близько 17 год. 15 хв. ОСОБА_6 керувала технічно справним автомобілем «Volkswagen Polo» державний номер НОМЕР_1 , перевозила пасажира малолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та рухалася по автодорозі Р-61 «Батурин-Конотоп-Суми», з боку м. Суми в бік м. Конотоп.

Рухаючись у вказаному напрямку, перебуваючи біля с. Красне Конотопського району Сумської області, на прямій ділянці дороги, в світлий час доби, ОСОБА_6 , у порушення вимог п.п. 2.3 б, 12.1, 12.6.Г Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, і введених у дію з 01.01.2002, перевищила допустиму на даній ділянці автодороги швидкість на 30 км/год з урахуванням допустимої дозволеної швидкості руху в 90 км/год, проявила неуважність, зневажила безпекою дорожнього руху, допустила виїзд за межі проїзної частини, де сталося перекидання автомобіля «Volkswagen Polo» державний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «Volkswagen Polo» державний номер НОМЕР_1 - малолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи №235 від 13.08.2025 у ОСОБА_4 , на час звернення в КНП КМПР КЦРЛ хірургічний корпус встановлено діагноз: «Закритий перелом верхньої третини правої плечової». Рентгенологічно: «перелом метадіафіза правої плечової кістки без зміщення». По ступеню тяжкості перелом метадіафіза правої плечової кістки без зміщення не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, тому згідно правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до ушкоджень середньої тяжкості. Дане ушкодження могло утворитися в час та за умов вказаних у постанові, що підтверджується записами медичної документації.

Відповідно до зібраних в кримінальному провадженні доказів та висновку судово-авто-технічної експертизи №237 від 09.08.2025, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Volkswagen Polo» державний номер НОМЕР_1 , порушила вимоги Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, введених в дію з 01.01.2002), передбачених пунктами:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього пуху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

12.6. Поза населеними пунктами на всіх дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51 5.51 «Початок населеного пункту» дозволяється рух зі швидкістю:

г) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 5.1 «Автомагістраль - не більше 130 км/год, на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год, на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

ОСОБА_6 , мала технічну можливість попередити виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Порушення ОСОБА_6 , вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Дії водія ОСОБА_6 по порушенню Правил дорожнього руху умисні, форма вини до наслідків, що настали - необережна (злочинна самовпевненість).

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, підтвердила обставини, вказані в обвинувальному акті, щиро розкаялась у вчиненому і заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, оскільки вона примирилась з потерпілою.

Таким чином, вина обвинуваченої ОСОБА_6 повністю доведена і її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні законний представник потерпілої - ОСОБА_5 проти клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності не заперечувала, оскільки примирились з обвинуваченою, шкода повністю відшкодована, також надала заяву про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням.

Прокурор вважає, що клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України і закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 вперше вчинила необережний злочин невеликої тяжкості, щиро розкаялась у вчиненому, примирилась з потерпілою, добровільно відшкодувала завдану шкоду.

Суд, заслухавши обвинувачену ОСОБА_6 , вислухавши думку прокурора, який вважає можливим звільнити обвинуваченої від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження, представника потерпілої ОСОБА_5 , яка також вважає можливим звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню і вважає можливим застосувати ст. 46 КК України, оскільки обвинувачена вперше вчинила необережний злочин невеликої тяжкості, щиро розкаялась у вчиненому, примирилась з потерпілою та відшкодувала завдану шкоду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, з врахуванням норм кримінально-процесуального закону України, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст.ст. 44, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України є обов`язковим.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого обвинувачення, правову кваліфікацію її дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, вчинене нею, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самою обвинуваченою.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Будь-яких обставин, які згідно з кримінальним процесуальним законом перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленими потерпілою та обвинуваченою клопотанням, не встановлено.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, щиро кається у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, потерпіла ОСОБА_4 та представник потерпілої ОСОБА_5 жодних претензій до обвинуваченої не заявляє, враховуючи особу обвинуваченої та ставлення до скоєного, суд доходить висновку, що наявні всі умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі, а саме: на залучення експертів в розмірі 16 000 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави, повністю відшкодовані ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 126, 284, 368, 370, 371 КПК України, ст. 46 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою.

Закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 22.07.2025 року на автомобіль «Volkswagen Polo», д.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який зберігається на спеціальному майданчику Конотопського РВП за адресою: м. Конотоп, пр. Степана Бандери, 6, (а.с.21).

Речові докази по справі: автомобіль «Volkswagen Polo», д.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 повернути ОСОБА_6 (а.с.20).

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1